Справа № 464/7595/25
пр.№ 1-кп/464/229/26 
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.02.2026 року м.Львів
Сихівський районний суд м.Львова
в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №12025141410000825 від 14.10.2025 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, військовослужбовця, без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину передбаченого ч.4 ст.185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження: 
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 07 жовтня 2025 близько 18 год. 00 хв. перебуваючи поблизу будинку №7, що по вул. Сихівська у м.Львові, побачивши без нагляду на лавці, що знаходилась поряд вказаного будинку, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, таємно викрав мобільний телефон марки «Iphone 14 Pro» кольору deep purple 256 Gb IMEI1: НОМЕР_1 , вартістю 27470, який знаходився в сірому силіконовому чохлі із встановленою карткою мобільного оператора «Київстар» із абонентським номером НОМЕР_2 , та e-sim карткою мобільного оператора «Лайфселл» із абонентським номером НОМЕР_3 , що належать потерпілому ОСОБА_6 , та в подальшому розпорядився викраденим на власний розсуд. Своїми діями ОСОБА_3 заподіяв ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 27470 грн.

В судовому засіданні обвинувачений вину у скоєному злочині визнав повністю. Зазначив, що в жовтні 2025 року близько 18 год. перебуваючи на вул. Сихівській у м.Львові, побачив на лавці мобільний телефон марки «Iphone», підійшов і вирішив його взяти. В подальшому він вийняв сім-картку, а телефон хотів здати у ломбард, однак його не прийняли. Наступного дня він продав вказаний телефон за 500 грн. У скоєному щиро розкаюється, просить суворо не карати. Завдані збитки потерпілому не відшкодував.

Оскільки обвинувачений повністю визнав вину у інкримінованому йому злочині, і після роз`яснення учасникам судового розгляду положень ч.3 ст.349 КПК України, суд з`ясував, що вони правильно розуміють зміст обставин, встановлених у даному кримінальному провадженні та не оспорюють їх, і така позиція є добровільною, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку та отримавши згоду учасників судового провадження на проведення судового розгляду в такому порядку, прийшов до висновку про недоцільність дослідження інших доказів щодо обставин скоєння обвинуваченим зазначеного злочину. 
Суд, допитавши обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочині при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю. 

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану.
Ці дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.4 ст.185 КК України. 

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого, який є військовослужбовцем, не одружений, раніше не судимий, не перебуває на обліку у психоневрологічному диспансері та з вересня 2018 року перебуває на обліку в наркологічному диспансері із діагнозом розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.

Відтак, з врахуванням даних про особу обвинуваченого, наявності пом`якшуючої обставини, та беручи до уваги те, що згідно ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення обвинуваченого, суд вважає, що виправлення ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства. Тому призначаючи обвинуваченому покарання за скоєний злочин у виді позбавлення волі, суд приходить до висновку про можливість звільнення ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю один рік, який буде для нього оптимальним, покаже стійкість такого виправлення і неможливість вчинення ним в подальшому інших злочинів, з покладенням на нього обов`язків передбачених ст.76 КК України.

Згідно з ст.337 КПК України, якщо обвинувачений тримається під вартою, суд звільняє його з-під варти в залі судового засідання у разі виправдання; звільнення від відбування покарання; засудження до покарання, не пов`язаного з позбавленням волі; ухвалення обвинувального вироку без призначення покарання.
Враховуючи наведене, запобіжний захід ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою, продовжений згідно ухвали Сихівського районного суду м.Львова від 16.12.2025, з врахуванням звільнення його від відбування покарання з випробуванням, суд вважає за необхідне скасувати, звільнивши його негайно з-під варти в залі судового засідання.

Відповідно до положень ч.5 ст.72 КК України зарахування строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
ОСОБА_3 був затриманий 28.10.2025 та 28.10.2025 йому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та по теперішній час він перебуває під вартою.
Враховуючи, що суд дійшов висновку про призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, тому на підставі ч.5 ст.72 КК України ОСОБА_3 слід зарахувати в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 28.10.2025 по 09.02.2026, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України, при ухваленні судового рішення, необхідно скасувати арешт майна.
Процесуальних витрат немає. Цивільний позов не заявлявся.
Питання про речові докази вирішити згідно ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст.368, 370, 373, 374, 615 КПК України, с у д , -

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк - п`ять років.
Зарахувати ОСОБА_3 в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 28.10.2025 по 09.02.2026, на підставі ч.5 ст.72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити  ОСОБА_3  від відбування покарання з випробовуванням, встановивши йому іспитовий строк 1(один) рік.
Згідно ч.1 ст.76 КК України покласти на  ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до ч.4 ст.76 КК України нагляд за ОСОБА_3 , як військовослужбовцем, звільненим від відбування покарання з випробуванням, покласти на командира військової частини НОМЕР_4 , у разі зміни місця служби - на командира військової частини за новим місцем служби, а у разі звільнення з військової служби - контроль за виконанням вироку покласти на уповноважений орган з питань пробації.
Обраний обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою - скасувати, негайно звільнивши його з-під варти в залі судового засідання.

Арешт майна, вилученого в ході проведення огляду 28.10.2025, а саме: кросівок чорного кольору марки «MEMPHIS», 43 розміру, які запаковані в спецпакет НПУ PSP3221061, накладений ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 04 листопада 2025 року - скасувати.

Речові докази: 
-кросівки чорного кольору марки «MEMPHIS», 43 розміру, запаковані в спецпакет НПУ PSP3221061, які зберігаються в камері зберігання речових доказів відділу поліції №2 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області - повернути ОСОБА_3 ;
-компакт-диск DVD-R на якому знаходяться відеозаписи за 08.10.2025 із приміщення ломбарду, що за адресою: м.Львів, вул. Сихівська, 30; компакт-диск DVD-R на якому знаходяться відеозаписи за 07.10.2025 із будинку №7, що за адресою: м.Львів, вул. Сихівська, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження, які знаходяться у Львівській спеціалізованій прокуратурі у сфері оборони Західного регіону - залишити при матеріалах справи. 

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Сихівський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Відповідно до ч.15 ст.615 КПК України, враховуючи, що на території України діє воєнний стан, суд обмежився проголошенням резолютивної частини вироку.
Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий        ОСОБА_1