154/512/25
1-кп/154/226/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 лютого 2026 року м. Володимир
Володимирський міський суд Волинської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду кримінальну справу по обвинуваченню: 
ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця , м. Бахмач Чернігівської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, жителя АДРЕСА_1 , військовослужбовця за контрактом, проте на даний час рахується таким, що самовільно залишив місце несення військової служби, раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , у листопаді 2024 року, знаходячись за місцем свого проживання, АДРЕСА_1 , маючи злочинний умисел, направлений на підроблення посвідчення водія, яке згідно «Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 340 від 08.05.1993 року, є документом, що підтверджує право його власника на керування транспортним засобом, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, звернувся до невстановленої досудовим розслідуванням особи, з якою заздалегідь домовився про виготовлення вказаного документа. 
При цьому, ОСОБА_4 , розуміючи, що вказане посвідчення водія буде підроблено, надав свої особисті анкетні дані, копію паспорта, фото, зразок власного підпису для внесення відомостей у посвідчення водія, яке надає право керування транспортирними засобами.
У подальшому, невстановлена досудовим розслідуванням особа, у невстановлені досудовим розслідуванням часі та місці, діючи за попередньою змовою, шляхом відправлення через службу доставки «Нова Пошта», передала ОСОБА_4 підроблене посвідчення водія, використовуючи реквізити Сервісного центру МВС 4647, категорії «В», серії НОМЕР_1 від 12.11.2024, яке є документом, що посвідчується та видається уповноваженою установою, яке ОСОБА_4 , отримав з метою його подальшого використання.
Таким чином, ОСОБА_4 , обвинувачується у підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, і яке надає права, з метою його використання, вчиненими за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України.
Крім цього, 01 січня 2025 року близько 20 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: Волинська область, Володимирський район село Новосілки по вул. Центральній, завідома знаючи про те, що посвідчення водія серії НОМЕР_1 , категорії «В», від 12.11.2024, є підроблене, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою посвідчення своєї особи та права керування транспортним засобом, на вимогу пред`явив вказане посвідчення поліцейському ГРПП Володимирського РВП ГУНП у Волинській області, чим використав завідомо підроблене посвідчення. Згідно висновку судової технічної експертизи документів, бланк посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_4 не відповідає за способами друку та спеціальними елементами захисту встановленому зразку аналогічних видів бланків посвідчень водія, що перебувають в офіційному обігу на території України, так як виготовлений не у відповідності до вимог, які пред`являються до даного виду документів.
Таким чином, ОСОБА_4 , обвинувачується у використанні завідомо підробленого документа, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе у пред`явленому обвинуваченні винним повністю. Суду показав, що він через додаток «Telegram» домовився з незнайомою йому особою про виготовлення йому підроблених документів. У листопаді 2024 року він передав цій особі свої анкетні дані та фотокартку. Після отримання підробленого посвідчення водія заплатив цій особі суму близько 12 000 гривень через засоби переказу коштів у відділенні «Нова Пошта». У січні 2025 року, при зупинці його працівниками поліції, на вимогу останніх пред`явив підроблене посвідчення. У скоєному щиро покаявся.
На підставі ч.3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає та роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватістю. у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винуватим.
Дослідженням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 судом з`ясовано, що він є особою молодого віку, раніше не судимий, посередньо характеризується за місцем проживання, проте не досягнувши мобілізаційного віку добровільно уклав контракт на проходження військової служби у лавах Збройних Сил України, що характеризує його з позитивної сторони.
Відповідно до ст.66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання не встановлено.
Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.
При призначенні покарання ОСОБА_4 суд відповідно до вимог ст.ст. 65-68 КК України враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчинених кримінальних правопорушень, одне з яких віднесене до категорії нетяжких злочинів, а інше є кримінальним проступком; дані про особу обвинуваченого. Проаналізувавши наведене, з метою забезпечення дієвості принципів законності, справедливості, індивідуалізації та достатності покарання для подальшого виправлення та попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень, суд приходить до висновку, що необхідно обрати для обвинуваченого покарання у виді обмеження волі на рівні, наближеному до мінімального строку, за злочин, пов`язаний з підробленням посвідчення, вчинений за попередньою змовою групою осіб, а за вчинення проступку у виді використання завідомо підробленого документа до обвинуваченого слід обрати покарання у виді штрафу, що буде співмірним до вчиненого і достатнім для попередження вчинення ним подібних правопорушень в майбутньому.
Остаточне покарання суд вважає за необхідне визначити із застосуванням принципу поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням, що передбачено ст. 70 КК України.
Але враховуючи сукупність обставин, які пом`якшують покарання, а також відсутність обставин, що обтяжуть покарання, та дані про особу обвинуваченого, суд вважає можливим виправлення обвинуваченого без відбування покарання та його звільнення від відбування покарання з випробуванням та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
На думку суду, саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення особи та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, а також буде співмірним по відношенню між тяжкістю вчинених кримінальних правопорушень та наслідками, які настали в результаті їх вчинення.
Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 20.01.2025 року – скасувати.
Судові витрати у справі підлягають стягненню з винного.
Речовими доказами розпорядитися, згідно вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 3 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання:
-за ч. 3 ст. 358 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі;
-за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки. 
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
На підставі п. 1, 2, ч.1 п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 в період іспитового строку обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
На період проходження військової служби нагляд за ОСОБА_4 , як особою, звільненою від відбування покарання з випробуванням, здійснюється командиром військової частини, а після звільнення з військової служби - уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого.
Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 20.01.2025 року на підроблене посвідчення водія із серійним номером НОМЕР_1 видане 12.11.2024, ТСЦ 4647 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - скасувати.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення судово технічної експертизи в сумі 2785 (дві тисячі сімсот вісімдесят п`ять) грн. 65 коп.
Речові докази:
- посвідчення водія із серійним номером НОМЕР_1 видане 12.11.2024, ТСЦ 4647 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 -залишити при матеріалах кримінального провадження.
- мобільний телефон марки «REDMI 6A» вважати повернутим ОСОБА_4 .
На вирок може бути подана апеляція учасниками процесу до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок буде вручено сторонам негайно.

Головуючий суддя: ОСОБА_5