ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2026 року	м. Одеса	Справа № 916/499/24	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Ярош А.І.,
суддів: Діброви Г.І., Принцевської Н.М.

секретар судового засідання: Кияшко Р.О.
за участю представників учасників справи:
від Національного університету “Одеська юридична академія”: Негара Р.В.,
від Товариства з обмеженою відповідальністю “Одеська обласна енергопостачальна компанія”: Оляш К.І.,
від Південного офісу Держаудитслужби: Бойко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Одесі 
апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Одеська обласна енергопостачальна компанія”
на рішення Господарського суду Одеської області від 28.11.2024 року, суддя в І інстанції Степанової Л.В., повний текст якого складено 09.12.2024, в м. Одесі
у справі №916/499/24
за позовом: Національного університету “Одеська юридична академія” 
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “Одеська обласна енергопостачальна компанія”
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Південного офісу Держаудитслужби
про визнання додаткових угод недійсними та стягнення 1 710 594,40 грн

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2024 року Національний університет “Одеська юридична академія” звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “Одеська обласна енергопостачальна компанія”, в якому просив суд:
- визнати недійсними додаткові угоди від 20.09.2021 №1, від 21.09.2021 №2, від 22.09.2021 №3, від 23.09.2021 №4, від 24.09.2021 №5, від 24.11.2021 №6, від 25.11.2021 №7 до договору про закупівлю електричної енергії у постачальника від 16.09.2021 №242, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю “Одеська обласна енергопостачальна компанія” та Національним університетом “Одеська юридична академія”;
- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Одеська обласна енергопостачальна компанія” на користь Національного університету “Одеська юридична академія” грошові кошти у розмірі 1 710 594,40грн.
В обґрунтування позовних вимог Національний університет “Одеська юридична академія” посилалось на те, що спірними додатковими угодами було збільшено ціну за 1кВт/год електричної енергії на 94,8%. Таким чином, відповідач під час укладання зазначених оспорюваних додаткових угод порушив вимоги п.п.2 п. 13.2 договору від 16.09.2021, п. 2 ч. 5 ст. 51 Закону України “Про публічні закупівлі”.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 28.11.2024 у справі №916/499/24 позов задоволено у повному обсязі. Визнано недійсними додаткові угоди від 20.09.2021 №1, від 21.09.2021 №2, від 22.09.2021 №3, від 23.09.2021 №4, від 24.09.2021 №5, від 24.11.2021 №6, від 25.11.2021 №7 до договору про закупівлю електричної енергії у постачальника від 16.09.2021 №242, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю “Одеська обласна енергопостачальна компанія” та Національним університетом “Одеська юридична академія”. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю “Одеська обласна енергопостачальна компанія” на користь Національного університету “Одеська юридична академія” 1 710 594,40грн боргу, 46 854,93грн судового збору.
Суд першої інстанції із посиланням на правовий висновок Великої Палати Верховного Суду в постанові від 24.04.2024 по справі №922/2321/22 зазначив, що відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України “Про публічні закупівлі” ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10% від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору. У зв`язку з чим Додаткові угоди суперечать нормам ЦК України та Закону України “Про публічні закупівлі”, тому підлягають визнанню недійсними.
За договором №242 про постачання електричної енергії споживачу від 16.09.2021 відповідачем було поставлено 1 664 530 кВт*год електричної енергії за ціною 1,987143518 грн з ПДВ. Отже, вартість поставленої відповідачем електричної енергії становить 1,987143518 грн з ПДВ. Проте позивач за вказаний обсяг спожитої електричної енергії сплатив відповідачу 3,87167756472972 грн з ПДВ.
Таким чином, грошові кошти в сумі 1 710 594,40 грн є такими, що були безпідставно одержані відповідачем, підстава їх набуття відпала, а тому відповідач зобов`язаний їх повернути позивачу, що відповідає приписам статей 216,1212 ЦК України.
До Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю “Одеська обласна енергопостачальна компанія”, в якій останнє просить рішення Господарського суду Одеської області від 28.11.2024 у справі №916/499/24 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржник зазначає, що судом першої інстанції не був встановлений факт порушення відповідачем прав позивача, що виключає можливість задоволення позову. У позові НУ «ОЮА» відсутнє будь-яке обґрунтування відносно того, які саме його права були порушені (невизнані або оспорювані) і в чому саме полягає їх порушення, а також не доведено факт того, що порушення відбулось саме з вини ТОВ «ООЕК». Отже, позивач не довів, а суд першої інстанції не встановив, порушення прав позивача саме відповідачем.
Позивач не був зобов`язаний в силу закону укладати оспорювані додаткові угоди, а у випадку відмови позивача від їх підписання, відповідні зміни до умов договору № 242 від 16.09.2021 р. внесені б не були. Натомість, позивач від підписання оспорюваних додаткових угод не відмовився, підписав спірні додаткові угоди без заперечень, отримав за ними товар, не висував до відповідача претензій, що свідчить про неналежний спосіб захисту, обраний позивачем, а також про недобросовісність поведінки позивача та порушення ним заборони суперечливої поведінки.
Додатково зазначає, що додаткові угоди до договору оскаржуються позивачем лише в частині умов щодо збільшення ціни за одиницю товару. При цьому, вказані додаткові угоди містять і інші умови Договору, щодо зміни яких сторони дійшли згоди, та які не є предметом оскарження в межах даної справи. Проте, в позові позивач просить визнати недійсними додаткові угоди у повному обсязі, а не лише в частині збільшення ціни за одиницю товару. З урахуванням наведеного, рішення суду першої інстанції щодо визнання недійсними додаткових угод №№ 1-7 в повному обсязі є таким, що прийнято з порушенням ст. 217 ЦК України, що в свою чергу є підставою для його скасування.
Стверджує, що судом першої інстанції безпідставно застосовано до спірних правовідносин положення ст. 1212 ЦК України, оскільки визнання недійсними вказаних додаткових угод не свідчить про відсутність між сторонами договірних відносин, адже відносини між сторонами врегульовані умовами Договору про закупівлю електричної енергії у постачальника № 242 від 16.09.2021 р., тобто зобов`язання є договірними.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначає, що підписання вказаних додаткових угод не позбавляє права Позивача порушувати питання про їх недійсність, що випливає з положень Закону України «Про публічні закупівлі». Посилання Апелянта на нібито недобросовісну поведінку Позивача не спростовують доводів та вимог позовної заяви, а тому не мають братися до уваги. Оскаржувані додаткові угоди фактично стосувались лише зміни ціни, а тому визнання їх недійсними у повному обсязі є обґрунтованим. Грошові кошти, отримані Відповідачем від Позивача є такими, що набуті не відповідно умов Договору, а безпідставно.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 27.01.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю “Одеська обласна енергопостачальна компанія” на рішення Господарського суду Одеської області від 28.11.2024 у справі №916/499/24, призначено дану справу до розгляду на 18.03.2025 об 11:00 та в подальшому відкладено на 29.04.2025 об 11:30.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 29.04.2025 зупинено провадження у справі №916/499/24 до завершення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи №920/19/24.
Здійснивши опрацювання відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень, колегія суддів встановила, що 21.11.2025 року Великою Палатою Верховного Суду у справі №920/19/24 ухвалено постанову, якою касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетичне партнерство" залишено без задоволення. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 08 жовтня 2024 року та рішення Господарського суду Сумської області від 26 червня 2024 року у справі № 920/19/24 залишено без змін. 
Ухвалою суду від 17.12.2025 поновлено провадження у справі №916/499/24; розгляд справи призначено на 03.02.2026 о 10:30.
В судовому засіданні 03.02.2026 брали участь представники учасників справи.
Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 02.07.2021 Національним університетом “Одеська юридична академія” (позивач, НУ “ОЮА”) в електронній системі закупівель було оприлюднено оголошення про проведення відкритих торгів (UА-2021-07-02-0045 86-b) щодо закупівлі товару - електрична енергія за кодом ДК 021:2015:09310000-5: “Електрична енергія”. 
В оголошенні про проведення відкритих торгів передбачено наступне: кількість та обсяг товару: 1 664 530,00 кВт/год; місце виконання робіт чи надання послуг: Південний РЕМ: м. Одеса, вул. Академічна, 2; вул. Академічна, 7; вул. Академічна, 9; вул. Академічна, 5; пров. Тополиний, 8А; набережна 8 ст. В. Фонтану, бетонний майданчик, траверс №4; Центральний РЕМ: м. Одеса, вул. Рішельєвська, 28; вул. Мечникова, 76А; вул. Старопортофранківська, 93; вул. Мельницька, 24А; Білгород- Дністровський РЕМ: Одеська область, Білгород-Дністровський район, смт. Затока, вул. Лазурна, 77 “А”, вул. Лазурна, 72; очікувана вартість предмета закупівлі: 4 280 000,00грн з ПДВ; строк поставки товарів, виконання робіт, надання послуг: до 31.12.2021.
У відповідності до положень чинного законодавства переможцем відкритих торгів (UА-2021-07-02-0045 86-b) було оголошено Товариство з обмеженою відповідальністю “Одеська обласна енергопостачальна компанія” (відповідач, ТОВ “ООЕК”). 
16.09.2021 між Національним університетом “Одеська юридична академія” (Споживач) та Товариством з обмеженою відповідальністю “Одеська обласна енергопостачальна компанія” (Пстачальник) було укладено договір про закупівлю електричної енергії у постачальника №242 від 16.09.2021 (далі договір) відповідно до умов якого Постачальник продає електричну енергію, за кодом СРУ за ДК 021:2015-09310000-5 - Електрична енергія. Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору. Кількість електричної енергії до 31.12.2021 визначено в обсязі 1 664 530 кВт*год відповідно до Додатку 3 до договору “Обсяги постачання (закупівлі) електричної енергії Споживачу (чем)” (п.2.1. договору).
Відповідно до п. 5.1., 5.2., 5.4 – 5.7 договору ціна цього договору на вересень-грудень 2021 становить 3 307 660,00грн у тому числі ПДВ - 551 276,67грн Споживач розраховується з Постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною Споживачем комерційною пропозицією, яка є Додатком 2 до цього договору. 
Ціна (тариф) електричної енергії зазначається в комерційній пропозиції Постачальника. Для одного об`єкта споживання (площадки вимірювання) застосовується одна ціна електричної енергії. Ціна електричної енергії має зазначатися Постачальником у рахунках про оплату електричної енергії за цим договором, у тому числі у разі її зміни. Розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць. Розрахунки Споживача за цим договором здійснюються на рахунок. При цьому, Споживач не обмежується у праві здійснювати оплату за цим договором через банківську платіжну систему, он-лайн переказ, поштовий переказ, внесення готівки через касу Постачальника та в інший не заборонений законодавством спосіб. Оплата вартості електричної енергії за цим договором здійснюється Споживачем виключно шляхом перерахування коштів на рахунок Постачальника. Оплата вважається здійсненою після того, як на рахунок Постачальника надійшла вся сума коштів, що підлягає сплаті за куповану електричну енергію відповідно до умов цього договору. Рахунок Постачальника зазначається у платіжних документах Постачальника, у тому числі у разі його зміни. Оплата рахунка Постачальника за цим договором має бути здійснена Споживачем у строк, визначений у рахунку, який не може бути меншим 5 (п`яти) банківських днів з моменту отримання його Споживачем.
Пунктами 13.1. – 13.4., 3.11. договору передбачено, що договір укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав Споживач, та набирає чинності з моменту погодження (акцептування) Споживачем заяви приєднання, яка є Додатком 1 до цього договору та сплаченого рахунку (квитанції) Постачальника. Якщо договір укладається в письмовій формі - то він набирає чинності моменту підписання договору сторонами та діє до 31.12.2021. 
Згідно з вимогами Закону України “Про публічні закупівлі”, умови договору не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі або ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури. Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків: зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника; збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю. 
Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії. Наявність факту коливання ціни товару на ринку підтверджується довідкою(ми) (листом(ми)) (завіреними копіями цих довідки(ок) або листа(ів)) відповідних органів, установ, організацій, які уповноважені надавати відповідну інформацію щодо коливання ціни товару на ринку, або інформацією з вебсайту ДП “Оператор ринку” (згідно з ч. б, 9 ст.67 Закону України “Про ринок електричної енергії”, з урахуванням листа Мінекономрозвитку України від 14.08.2019 №3304-04/33869-06 “Щодо зміни ціни у договорах постачання електричної енергії”) для документального підтвердження факту коливання ціни електричної енергії на ринку. 
Зміна ціни за одиницю товару застосовується з початку розрахункового періоду в якому відбулися такі зміни, покращення якості предмета закупівлі, за умови що таке покращення не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю; продовження строку дії договору про закупівлю та строку виконання зобов`язань щодо передачі товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі обставин непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю; погодження зміни ціни в договорі про закупівлю в бік зменшення (без зміни кількості (обсягу) та якості товарів, робіт і послуг), у тому числі у разі коливання ціни товару на ринку; зміни ціни в договорі про закупівлю у зв`язку зі зміною ставок податків і зборів та/або зміною умов щодо надання пільг з оподаткування - пропорційно до зміни таких ставок та/або пільг з оподаткування; зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, ARGUS регульованих цін (тарифів) і нормативів, що застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни. 
Сторони можуть внести відповідні зміни у разі зміни регульованих цін (тарифів), при цьому, підтвердженням можливості внесення таких змін будуть чинні (введені в дію) нормативно- правові акти відповідного уповноваженого органу або Держави щодо встановлення регульованих цін; зміни умов у зв`язку із застосуванням положень частини 6 статті 41 Закону України “Про публічні закупівлі”. Дія договору може продовжуватися на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного року, в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної в договорі, укладеному в попередньому році, якщо видатки на цю мету затверджено в установленому порядку. 
Постачальник має повідомити про зміну будь-яких умов договору Споживача не пізніше, ніж за 20 днів до їх застосування з урахуванням інформації про право Споживача розірвати договір. Постачальник зобов`язаний повідомити Споживача в порядку, встановленому законом, про будь-яке збільшення ціни і про право припинити дію договору без сплати будь-яких штрафних санкцій чи іншої фінансової компенсації Постачальнику, якщо Споживач не приймає нові умови. Невід`ємною частиною договору є Додатки: №1 “Заява - приєднання до договору закупівлі електричної енергії у постачальника”; №2 “Комерційна пропозиція”; №3 “Обсяги постачання (закупівлі) електричної енергії Споживачу(чем)”; №4 “Порядок розрахунків”.
Відповідно до п. 1 Комерційної пропозиції ПВЦ-Індивідуальної комерційної пропозиції, що є Додатком №2 до договору ціна на електричну енергію на дату проведення аукціону складає - 1,655952932грн за 1 кВг*год без ПДВ. 
В подальшому до договору було укладено декілька додаткових угод.
20.09.2021 між позивачем та відповідачем було укладено Додаткову угоду №1 до договору, якою: збільшено ціну за електричну енергію за 1 кВт*год. з 1,9874351грн., вт.ч. ПДВ, до 2,18585787грн в т.ч. ПДВ; - зменшено обсяги електричної енергії з 1 664 530кВт*год до 1 513 209кВт*год.
21.09.2021 між позивачем та відповідачем було укладено Додаткову угоду №2 до договору, якою: збільшено ціну за електричну енергію за 1 кВт*год. з 2,18585787грн, в т.ч. ПДВ, до 2,404443657грн в т.ч. ПДВ; зменшено обсяги електричної енергії з 1 513 209кВт*год. до 1 375 645кВт*год.
22.09.2021 між позивачем та відповідачем було укладено Додаткову угоду № 3 до договору, якою: збільшено ціну за електричну енергію за 1 кВт*год. з 2,404443657грн, в т.ч. ПДВ, до 2,644888022грн в т.ч. ПДВ; зменшено обсяги електричної енергії з 1 375 645 кВт*год. до 1 250 586 кВт*год.
23.09.2021 між позивачем та відповідачем було укладено Додаткову угоду №4 до договору, якою: збільшено ціну за електричну енергію за 1 кВт*год. з 2,644888022грн, в т.ч. ПДВ, до 2,909376825грн в т.ч. ПДВ; зменшено обсяги електричної енергії з 1 250 586 кВт*год. до 1 136 896 кВт*год.
24.09.2021 між позивачем та відповідачем було укладено Додаткову угоду № 5 до договору, якою: збільшено ціну за електричну енергію за 1 кВт*год. з 2,9093 76825грн, в т.ч. ПДВ, до 3,200314507грн в т.ч. ПДВ; зменшено обсяги електричної енергії з 1 136 896 кВт*год. до 1 033 542 кВт*год.
18.11.2021 відповідач звернувся до позивача із листом вих. №13/03-5930, в якому зазначалось наступне: “Так, в порівнянні середньозважених цін на ринку “на добу наперед” у торговій зоні ОЕС (об`єднаної енергетичної системи) України за першу декаду жовтня 2021 (з 01.10.2021 до 10.10.2021) та перше декаду листопада 2021 (з 01.11.2021 по 10.11.2021) відсоток коливання (зміни) ціни склав + 31,42%. В свою чергу, ціна на ринку “на добу наперед” є складовою ціни на електричну енергію згідно умов договору, а саме комерційної пропозиції”. Відповідач звертає увагу, що у випадку незгоди із пропозицією щодо внесення зазначених змін до договору, Споживач має право припинити дію договору з електропостачальником у порядку, встановленому договором, без оплати передбачених договором штрафних санкцій за його дострокове припинення. У додатку до цього листа надавалась Додаткова угода №6 до договору про закупівлю електричної енергії у двох примірниках.
24.11.2021 між позивачем та відповідачем було укладено Додаткову угоду №6 до договору, якою: збільшено ціну за електричну енергію за 1 кВт*год. з 3,200314507грн, в т.ч. ПДВ, до 3,52002592642328грн в т.ч. ПДВ; зменшено обсяги електричної енергії з 1 033 542 кВт*год. до 1 004 817 кВт*год.
18.11.2021 відповідач звернувся до позивача із листом вих.№13/03-5931, в якому зазначалось: “Так, в порівнянні середньозважених цін на ринку “на добу наперед” у торговій зоні ОЕС (об`єднаної енергетичної системи) України за жовтень 2021 (з 01.10.2021 до 31.10.2021) та перше декаду листопада 2021 (з 01.11.2021 по 10.11.2021) відсоток коливання (зміни) ціни склав +20,82%. В свою чергу, ціна на ринку “на добу наперед” є складовою ціни на електричну енергію згідно умов договору, а саме комерційної пропозиції”. При цьому, відповідач звертає увагу, що у випадку незгоди із пропозицією щодо внесення зазначених змін до договору, Споживач має право припинити дію договору з електропостачальником у порядку, встановленому договором, без оплати передбачених договором штрафних санкцій за його дострокове припинення. У додатку до цього листа надавалась Додаткова угода №7 до договору про закупівлю електричної енергії у двох примірниках.
25.11.2021 між позивачем та відповідачем було укладено Додаткову угоду № 7 до договору, якою: збільшено ціну за електричну енергію за 1 кВт*год. з 3,52002592642328грн, в т.ч. ПДВ, до 3,87167756472972грн в т.ч. ПДВ; зменшено обсяги електричної енергії з 1 033 542 кВт*год. до 974 850 кВт*год.
29.12.2021 між позивачем та відповідачем було укладено Додаткову угоду №8 до договору, якою: продовжено дію договору на строк достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного року, а саме, до 31 березня 2022 року в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної в договорі; викладено п. 2.3. Розділу 2. договору “Предмет Договору” у наступній редакції: “ 2.3. Строк постачання електричної енергії: з дати укладання договору до 31.03.2022 року”; викладено п. 13.1. Розділу 13. договору “Строк дії Договору та інші умови” у наступній редакції: “ 13.1. Цей Договір укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав Споживач, та набирає чинності з моменту погодження (акцептування) Споживачем заяви-приєднання, яка є додатком 1 до цього Договору та сплаченого рахунку (квитанції) Постачальника. Якщо договір укладається в письмовій формі - то він набирає чинності з моменту підписання договору сторонами та діє до 31.03.2022 (включно), а в частині розрахунків - до повного виконання Сторонами своїх обов`язків за цим договором.”; замінити термін дії комерційної пропозиції з “з дати укладання договору по 31.12.2021 року” на “з дати укладання договору до 31.03.2022 року”; викладено абзац перший пункту 12 Додатку 2 “Комерційна пропозиція ПВЦ- Індивідуальна комерційна пропозиція” Договору у наступній редакції: “ 12. Термін дії договору про закупівлю електричної енергії у постачальника: Договір набирає чинності з дати підписання Клієнтом заяви-приєднання до договору і укладається на строк до 31.03.2022, а в частині розрахунків (в т.ч. повної оплати заборгованості, включаючи нарахування пені, штрафних санкцій, 3% річних та інфляційних нарахувань) договір діє до повного їх виконання.”.
08.02.2022 між позивачем та відповідачем було укладено Додаткову угоду №9 до договору, якою: збільшено ціну за електричну енергію за 1 кВт*год. з 3,87167756472972грн, в т.ч. ПДВ, до 3,933728грн в т.ч. ПДВ; зменшено обсяги електричної енергії з 1 033 542 кВт*год. до 974 850 кВт*год.
09.02.2022 між позивачем та відповідачем було укладено Додаткову угоду №10 до договору, якою: збільшено ціну договору на 660 000,00грн з урахуванням ПДВ, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної в договорі; викладено у новій редакції абз. 2 п. 2.1. договору “Кількість електричної енергії за Договором визначено в обсязі 1 142 629 кВт*год, у тому числі на 2022 рік в обсязі 167 779 кВт*год, відповідно до Додатку 3 до договору “Обсяги постачання (закупівлі) електричної енергії Споживачу (чем)”.”; викладено у новій редакції п. 5.1. договору “ 5.1. Ціна цього Договору становить 3 967 660,00грн (три мільйони дев`ятсот шістдесят сім тисяч шістсот шістдесят грн, 00 коп.), у тому числі ПДВ 661 276,67грн (шістсот шістдесят одна тисяча двісті сімдесят шість грн.. 67 коп.). Споживач розраховується з Постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обрано: Споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 2 до цього Договору.”.
18.02.2022 між позивачем та відповідачем було укладено Додаткову угоду №11 до договору, якою визнано недійсною Додаткову угоду №10 до договору. Зміна ціни договору не відбувалась.
Як вказує позивач, у зв`язку з цим, зміна ціни договору відбувалась за результатом укладання Додаткової угоди №1 від 20.09.2021, Додаткової угоди №2 від 21.09.2021, Додаткової угоди №3 від 22.09.2021, Додаткової угоди №4 від 23.09.2021, Додаткової угоди №5 від 24.09.2021, Додаткової угоди №6 від 24.11.2021, Додаткової угоди №7 від 25.11.2021 та Додаткової угоди №9 від 08.02.2022. 
Зазначеними додатковими угодами було збільшено ціну за 1 кВт*год електричної енергії з 1,987143518 грн з ПДВ до 3,87167756472972 з ПДВ (або на 94,8%).
Позивач зазначає, що у відповідності до умов договору, з урахуванням внесених змін зазначеними вищу додатковими угодами, відповідачем надавались позивачу акти прийняття-передавання товарної продукції та рахунки за спожито електричну енергію у відповідності до яких позивач оплачував вартість спожитої електричної енергії. Факт надання актів, виставлення рахунків та їх оплати підтверджується наступним: 
- за вересень 2021: акт №05-40012 від 11.10.2021 про прийняття 182 483 кВт*год. електричної енергії на суму 584 004,98грн (рахунок №05-40012/1 від 30.09.2021 за спожито електричну енергію на суму 5 84 004,98грн, платіжне доручення №1956 від 11.10.2021 на суму 584 004,98грн); акт №02-97032 від 28.09.2021 про прийняття 27 322 кВт*год. електричної енергії на суму 87 439,03грн (рахунок №02-97032/1 від 23.09.2021 за спожито електричну енергію на суму 87 439,03грн, платіжне доручення №1842 від 28.09.2021 на суму 87 439,03грн); акт №01-2792 від 28.09.2021 про прийняття електричної енергії на суму 84 071,18грн (платіжне доручення №1845 від 28.09.2021 на суму 31 076,24грн, платіжне доручення №1846 від 28.09.2021 на суму 52 994,94грн); акт №01-2792 від 28.09.2021 про прийняття 223 243 кВт*год. електричної енергії на суму 714 448,15грн (платіжне доручення №1843 від 28.09.2021 на суму 698 650,10грн, платіжне доручення №1844 від 28.09.2021 на суму 15 798,05грн);
- за жовтень 2021: акт №05-40012 від 02.11.2021 про прийняття 25 961 кВт*год. електричної енергії на суму 83 083,40грн (рахунок №05-40012/1 від 02.11.2021 за спожито електричну енергію на суму 83 083,40грн (платіжне доручення №2229 від 05.11.2021 на суму 83 083,40грн); акт №01-2792 від 28.10.2021 про прийняття 94 556 кВт*год. електричної енергії на суму 3 02 609,09грн (рахунок №01-2792/1 від 23.10.2021 за спожито електричну енергію на суму 3 02 609,09грн, платіжне доручення №2147 від 28.10.2021 на суму 302 609,09грн); акт №02-97032 від 27.10.2021 про прийняття 17 851 кВт*год. електричної енергії на суму 57 128,84грн (рахунок №02-97032 /1 від 23.10.2021 за спожито електричну енергію на суму 57 128,84грн, платіжне доручення №2146 від 28.10.2021 на суму 57 128,84грн); акт №02-99162 від 02.11.2021 про прийняття електричної енергії на суму 13 564,53грн (платіжне доручення №2228 від 05.11.2021 на суму 13 564,53грн;
- за листопад 2021: акт №05-40012 від 06.12.2021 про прийняття 27 908 кВт*год. електричної енергії на суму 108 050,84грн (рахунок №05-40012/1 від 02.12.2021 за спожито електричну енергію на суму 108 050,84грн, платіжне доручення №2582 від 07.12.2021 на суму 108 050,84грн; акт №01-2792 від 30.11.2021 про прийняття 99 522 кВт*год. електричної енергії на суму 385 317,34грн (рахунок №01-2792/1 від 17.11.2021 за спожито електричну енергію на суму 385 317,34грн, платіжне доручення №2540 від 01.12.2021 на суму 385 317,34грн); акт №02-97032 від 30.11.2021 про прийняття 15 437 кВт*год. електричної енергії на суму 59 767,13грн (рахунок №02-97032/1 від 19.11.2021 за спожито електричну енергію на суму 59 767,13грн, платіжне доручення №2541 від 01.12.2021 на суму 59 767,13грн; акт №02-99162 від 06.12.2021 про прийняття 3 831 кВт*год. електричної енергії на суму 14 832,41грн (рахунок №02-99162/1 від 02.12.2021 за спожито електричну енергію на суму 14 832,41грн (платіжне доручення №2581 від 07.12.2021 на суму 14 832,41грн);
- за грудень 2021: акт №05-40012 від 22.12.2021 про прийняття 31 221 кВт*год. електричної енергії на суму 120 877,72грн (рахунок №05-40012/1 від 22.12.2021 за спожито електричну енергію на суму 120 877,72грн, платіжне доручення №2783 від 23.12.2021 на суму 120 877,72грн); акт №01-2792 від 22.12.2021 про прийняття 113 723 кВт*год. електричної енергії на суму 440 299,04грн (рахунок №01-2792/1 від 21.12.2021 за спожито електричну енергію на суму 440 299,04грн, платіжне доручення №2784 від 23.12.2021 на суму 440 299,04грн); акт №02-97032 від 22.12.2021 про прийняття 45 220 кВт*год. електричної енергії на суму 175 077,29грн (платіжне доручення №2785 від 23.12.2021 на суму 175 077,29грн); акт №02-97032 від 22.12.2021 про прийняття 19 911 кВт*год. електричної енергії на суму 77 089,03грн (рахунок №02-97032/1 від 20.12.2021 за спожито електричну енергію на суму 77 089,03грн, платіжне доручення №2782 від 23.12.2021 на суму 77 089,03грн);
- за січень 2022: акт №05-40012 від 23.02.2022 р. про прийняття електричної енергії на суму 108 771,56грн (платіжне доручення №266 від 23.02.2022 на суму 108 771,56грн; акт №01-2792 від 23.02.2022 про прийняття 135 786 кВт*год. електричної енергії на суму 534 145,74грн (рахунок №01-2792/1 від 01.02.2022 за спожито електричну енергію на суму 534 145,74грн, платіжне доручення №265 від 23.02.2022 на суму 534 145,74грн).
Таким чином, як вказує позивач, ним повністю здійснювалась оплата за спожиту електричну енергію у відповідності до актів та рахунків наданих відповідачем.
Позивач зазначає, що відповідач під час ініціювання укладання та безпосереднього укладання оспорюваних додаткових угод порушив приписи положень п. 13.2 договору та п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України “Про публічні закупівлі” в частині: - порядку ініціювання внесення змін до договору; підтвердження коливання ціни на товар на ринку; обмеження щодо збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку.
Як зазначає позивач, коливання цін має відбуватися після укладання договору від 16.09.2021, а не до цього моменту. Коливання цін має підтверджуватися належними та допустимими документами, визначеними п. 13.2. договору та п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України “Про публічні закупівлі” (в редакції чинній на момент укладення договору). Фактичні обставини свідчать, що під час ініціювання укладання оспорюваних додаткових угод до договору відповідач зазначав про коливання ціни на ринку не з моменту укладання договору (тобто 16.09.2021), а з моменту оголошення процедури закупівлі (тобто з 02.07.2021). Додатковим підтвердженням зазначеного є зміст Комерційної пропозиції ПВЦ- Індивідуальної комерційної пропозиції, що є додатком №2 до договору (у редакції відповідної оспорюваної додаткової угоди), в яких зазначається про ціну на дату проведення аукціону; на дату укладення договору та на дату, що передувала укладанню відповідної додаткової угоди до договору. 
На переконання позивача, відповідач під час підтвердження коливання ціни на ринку враховував період з дати проведення аукціону, що суперечить вимогам п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України “Про публічні закупівлі”. Змінювати ціну за одиницю товару в договорі про закупівлю, можливо у разі документального підтвердження коливання ціни такого товару на ринку, що відбулося з моменту укладання договору про закупівлю до моменту внесення зміни ціни за одиницю товару (укладання додаткової угоди), та у подальшому з моменту останньої зміни ціни за одиницю товару (з моменту укладання останньої додаткової угоди) до моменту наступної зміни ціни за одиницю товару (до моменту укладання наступної додаткової угоди). Натомість в підтвердження факту коливання ціни на ринку відповідач посилався на інформацію, наведену на вебсайту ДП “Оператор ринку”. Аналіз інформації, оприлюдненої на вебсайті ДП “Оператор ринку” свідчить, що збільшення ціни на електричну енергію на ринку “на добу наперед” саме: з 16.09.2021 по 24.09.2021 у відповідних відсотках, на які була збільшена ціна у додаткових угодах від 20.09.2021 №1, від 21.09.2021 №2, від 22.09.2021 №3, від 23.09.2021 №4, від 24.09.2021 №5., від 24.11.2021 р. №6 та від 25.11.2021 №7 відсутня. При цьому, слід зазначити, що під підтвердження коливання ціни на ринку відповідач не враховував зміну ціни попередніми додатковими угодами.
Іншими словами відповідач враховував лише ціну на момент проведення аукціону та на момент укладання договору. Крім того, єдиного лише посилання на коливання ціни на ринку не є достатнім обґрунтуванням внесення змін до договору. Відповідач має обґрунтувати та підтвердити належним чином не тільки факт коливання ціни на ринку, а й факт неможливості виконання умов укладеного договору за такого коливання ціни на ринку. 
Натомість відповідач не тільки не підтверджує факт неможливості виконання умов укладеного договору за такого коливання ціни на ринку, а навіть не зазначає про це. Таким чином, відповідач не підтвердив належними та допустимими доказами факт коливання ціни на ринку після укладання договору, а тому ввів в оману позивача внаслідок чого було укладено оспорювані додаткові угоди.
Як вказує позивач, зважаючи на вищезазначене обмеження на порушення п.п. 2 п. 13.2 договору, п. 2 ч. 5 ст. 51 Закону України “Про публічні закупівлі” безпідставно укладено додаткову угоду від 20.09.2021 №1, якою підвищено ціну за одиницю товару на 10%, додаткову угоду від 21.09.2021 №2 - на 21,00%, додаткову угоду від 22.09.2021 №3 - на 33,1 %, додаткову угоду від 23.09.2021 №4 - на 46,4 %, додаткову угоду від 24.09.2021 №5 - на 61,1 %, додаткову угоду від 24.11.2021 №6 - на 77,1 %, додаткову угоду від 25.11.2021 №7 - на 94,8 %. 
Отже, сумарно, оспорюваними додатковими угодами збільшено ціну за одиницю товару на 94,8 %, що суперечить положенням п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України “Про публічні закупівлі”. Таким чином, відповідач під час укладання зазначених оспорюваних додаткових угод порушив вимоги п.п. 2 п. 13.2 договору від 16.09.2021, п. 2 ч. 5 ст. 51 Закону України “Про публічні закупівлі”.
Щодо стягнення стягнення надміру сплачених грошових коштів, позивач вказує, що як вже було зазначено в позовній заяві, внаслідок укладання оспорюваних додаткових угод до договору відповідачем виставлялись позивачу рахунки за спожиту електричну енергію у більшому розмірі, ніж передбачено первісними умовами договору. 
Враховуючи це, позивачем було надміру сплачено на користь відповідача грошові кошти у розмірі 1 710 594,40грн. У зв`язку з цим, ці грошові кошти у розмірі 1 710 594,40грн підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Вищенаведені обставини стали підставою для звернення до суду з позовними вимогами про визнання недійсним Додаткових угод від 20.09.2021 №1, від 21.09.2021 №2, від 22.09.2021 №3, від 23.09.2021 №4, від 24.09.2021 №5, від 24.11.2021 №6, від 25.11.2021 №7 до договору про закупівлю електричної енергії у постачальника від 16.09.2021 №242, укладені між Товариством з обмеженою відповідальністю “Одеська обласна енергопостачальна компанія” та Національним університетом “Одеська юридична академія” та стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю “Одеська обласна енергопостачальна компанія” на користь Національного університету “Одеська юридична академія” 1 710 594, 40грн боргу.
Задовольняючи позовні вимоги у повному обсязі, місцевий господарський суд виходив з його обґрунтованості та доведеності, з чим погоджується судова колегія, з огляду на наступне.
Предметом апеляційного перегляду даної справи є з`ясування наявності або відсутності підстав для визнання недійсними додаткових угод, від 20.09.2021 №1, від 21.09.2021 №2, від 22.09.2021 №3, від 23.09.2021 №4, від 24.09.2021 №5, від 24.11.2021 №6, від 25.11.2021 №7 до договору про закупівлю електричної енергії у постачальника від 16.09.2021 №242, якими збільшено ціну за одиницю товару на 94,8 %, а також стягнення грошових коштів в сумі 1 710 594,40грн як безпідставно одержані відповідачем.
Статтею 11 Цивільного кодексу України визначено, що однією з підстав виникнення цивільних прав і обов`язків є договори та інші правочини.
Згідно ст. 6, ч. 1 ст. 627, ч. 1 ст. 628 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 204 ЦК України встановлено загальне правило, за яким правомірність правочину презюмується.
Згідно статей 4, 10 та 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити Конституції та законам України, міжнародним договорам, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актам Президента України, постановам Кабінету Міністрів України, актам інших органів державної влади України, а також моральним засадам суспільства. До того ж, особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має вчинятися у формі, встановленій законом, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом.
Загальні підстави і наслідки недійсності правочинів (господарських договорів) встановлені статтями 215, 216 ЦК України, статтею 208 ГК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Згідно ч. 3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.
Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування (ч. 1 ст. 216 ЦК України).
Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України "Про публічні закупівлі", відносини, пов`язані зі сферою публічних закупівель, регулюються виключно цим Законом і не можуть регулюватися іншими законами, крім випадків, встановлених цим Законом.
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 1 цього Закону договір про закупівлю визначається як господарський договір, що укладається між замовником і учасником за результатами проведення процедури закупівлі / спрощеної закупівлі та передбачає платне надання послуг, виконання робіт або придбання товару.
Основні вимоги до договору про закупівлю та внесення змін до нього урегульовані статтею 41 Закону України "Про публічні закупівлі", частиною першою якої визначено, що договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно із ч. 1 ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.
Частиною четвертою статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" визначено, що ціна за одиницю товару не повинна відрізнятися від змісту тендерної пропозиції/пропозиції за результатами електронного аукціону переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі або узгодженої ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції/пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі..
Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадку збільшення ціни за одиницю товару до 10% пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії (частина п`ята статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі").
Як вбачається з матеріалів справи, 02.07.2021 Національним університетом “Одеська юридична академія” (позивач, НУ “ОЮА”) в електронній системі закупівель було оприлюднено оголошення про проведення відкритих торгів (UА-2021-07-02-0045 86-b) щодо закупівлі товару - електрична енергія за кодом ДК 021:2015:09310000-5: “Електрична енергія”. В оголошенні про проведення відкритих торгів передбачено наступне: кількість та обсяг товару: 1 664 530,00 кВт/год; місце виконання робіт чи надання послуг: Південний РЕМ: м. Одеса, вул. Академічна, 2; вул. Академічна, 7; вул. Академічна, 9; вул. Академічна, 5; пров. Тополиний, 8А; набережна 8 ст. В. Фонтану, бетонний майданчик, траверс №4; Центральний РЕМ: м. Одеса, вул. Рішельєвська, 28; вул. Мечникова, 76А; вул. Старопортофранківська, 93; вул. Мельницька, 24А; Білгород- Дністровський РЕМ: Одеська область, Білгород-Дністровський район, смт. Затока, вул. Лазурна, 77 “А”, вул. Лазурна, 72; очікувана вартість предмета закупівлі: 4 280 000,00грн з ПДВ; строк поставки товарів, виконання робіт, надання послуг: до 31.12.2021.
У відповідності до положень чинного законодавства переможцем відкритих торгів (UА-2021-07-02-0045 86-b) було оголошено Товариство з обмеженою відповідальністю “Одеська обласна енергопостачальна компанія” (відповідач, ТОВ “ООЕК”). 
16.09.2021 між позивачем та відповідачем було укладено договір про закупівлю електричної енергії у постачальника №242 від 16.09.2021 відповідно до умов якого відповідач продає електричну енергію, за кодом СРУ за ДК 021:2015-09310000-5 - Електрична енергія відповідачу для забезпечення потреб електроустановок відповідача, а відповідач оплачує позивачу вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору. 
Кількість електричної енергії до 31.12.2021 визначено в обсязі 1 664 530 кВт*год відповідно до Додатку 3 до договору “Обсяги постачання (закупівлі) електричної енергії Споживачу (чем)”
Під час дії договору між сторонами було укладено низку Додаткових угод якими було збільшено ціну за електричну енергію, а саме №1 від 20.09.2021, №2 від 21.09.2021, від №3 22.09.2021, №4 від 23.09.2021, №5 від 24.09.2021, №6 від 24.11.2021, №7 від 25.11.2021.
Загальне збільшення ціни за одиницю електричної енергії склало з 1,987143518 грн з ПДВ за 1 кВт/год до 3,87167756472972 з ПДВ, що становить 94,8% від початкової ціни товару, визначеної сторонами при укладенні договору про закупівлю.
Суд звертає увагу, що 24.01.2024 Велика Палата Верховного Суду прийняла постанову у справі №922/2321/22, в якій вирішувалось питання про те, чи дозволяють норми пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" (у редакції Закону №114-ІХ) збільшувати ціну товару більш ніж на 10 % від початково встановленої ціни в договорі про закупівлю.
У пунктах 88-90 наведеної постанови Велика Палата Верховного Суду виснувала, що ціна товару є істотною умовою договору про закупівлю. 
Зміна ціни товару в договорі про закупівлю після виконання продавцем зобов`язання з передачі такого товару у власність покупця не допускається.
Зміна ціни товару в бік збільшення до передачі його у власність покупця за договором про закупівлю можлива у випадку збільшення ціни такого товару на ринку, якщо сторони договору про таку умову домовились. Якщо сторони договору про таку умову не домовлялись, то зміна ціни товару в бік збільшення у разі зростання ціни такого товару на ринку можлива, лише якщо це призвело до істотної зміни обставин, у порядку статті 652 ЦК України, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.
У будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору. 
Тобто під час дії договору про закупівлю сторони можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення за наявності умов, встановлених у статті 652 ЦК України та пункті 2 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі", проте загальне збільшення такої ціни не повинне перевищувати 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі.
Такий правовий висновок неодноразово також був викладений у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 11.04.2024 у справі №922/433/22, від 01.10.2024 у справі №918/779/23, від 06.02.2025 у справі №910/5182/24, від 18.02.2025 у справі №925/889/23.
Як було зазначено вище, ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 29.04.2025 зупинено провадження у справі №916/499/24 до завершення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи №920/19/24.
У постанові від 21.11.2025 у справі №920/19/24 Велика Палата Верховного Суду не вбачала підстав для відступу від висновку про застосування норми права, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.01.2024 у справі №922/2321/22.
Так, у пунктах 205-207 постанови від 21.11.2025 у справі №920/19/24 Великою Палатою Верховного Суду зроблено наступні висновки щодо застосування норм матеріального права (пункт 2 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі"):
- зміна умов договору про закупівлю щодо збільшення ціни за одиницю товару більше ніж на 10 % не допускається, в тому числі і у випадку закупівлі бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії.
- зміни та доповнення до пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі", внесені Законом №1530-IX, стосуються лише встановлення альтернативного варіанту визначення моменту початку обчислення строку для зміни ціни за одиницю товару - 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю або 90 днів з моменту внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару та не скасовують встановлену первісною редакцією цього Закону заборону збільшення ціни за одиницю товару більше ніж на 10 %, в тому числі і при здійсненні закупівлі бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії.
- виняток з обмежень, викладений в останньому реченні пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі", повинен тлумачитися суто буквально, а тому він стосується лише строків зміни ціни за одиницю товару у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії (дотримання умови про зміну лише раз на 90 днів в цьому випадку не діє) і не визначає верхньої межі збільшення (зміни) ціни за одиницю товару.
Доводи скаржника про те, що зміна умов договору шляхом укладання додаткових угод здійснювалася за взаємною згодою сторін, а не одноосібно Постачальником, та що такі зміни допускалися відповідно до ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», зокрема у разі коливання ціни електричної енергії на ринку до 10% із підтвердженням даними ДП «Оператор ринку» щодо середньозваженої ціни на РДН, а також посилання на положення ч. 1 ст. 652 ЦК України про істотну зміну обставин, укладення сторонами у 2021 році низки додаткових угод із урахуванням роз`яснень Мінекономіки та твердження про істотне зростання ринкової ціни, яке нібито унеможливлювало виконання договору на первісних умовах і впливало б на волевиявлення відповідача при його укладенні, відхиляються колегією суддів з огляду на наступне.
Чинне законодавство про публічні закупівлі не визначає, які органи, установи чи організації мають право надавати інформацію щодо коливання цін на ринку і які документи можуть підтверджувати таке коливання.
Разом з тим, у документах, які видає компетентна організація, має бути зазначена чинна ринкова ціна на товар і її порівняння з ринковою ціною станом на дату, з якої почалися змінюватися ціни на ринку, як у бік збільшення, так і у бік зменшення (тобто наявності коливання). Необхідність зазначення такої інформації зумовлюється також тим, що у випадку коливання цін, зміни до договору про закупівлю вносяться з урахуванням показників такого коливання, що стали підставою для здійснення попередніх змін до договору. Кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження. Документ про зміну ціни повинен містити належне підтвердження викладених в ньому даних, проведених досліджень коливання ринку, джерел інформації тощо.
Одночасно постачальнику треба не лише довести підвищення ціни на певний товар на певному ринку за допомогою доказів, але й обґрунтувати для замовника самі пропозиції про підвищення ціни, визначеної у договорі. Постачальник повинен обґрунтувати, чому таке підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору по запропонованій замовнику на тендері ціні, навести причини, через які виконання укладеного договору стало для нього вочевидь невигідним. Постачальник також має довести, що підвищення ціни є непрогнозованим (його неможливо було передбачити і закласти в ціну товару на момент подання постачальником тендерної пропозиції).
Виключно коливання цін на ринку електроенергії не може бути беззаперечною підставою для автоматичного перегляду (збільшення) погодженої сторонами ціни за одиницю товару, оскільки при зверненні до замовника з пропозиціями підвищити ціну, постачальник має обґрунтувати, чому таке підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору по ціні, запропонованій замовнику на тендері, навести причини, через які виконання укладеного договору стало для постачальника вочевидь невигідним. Постачальник також має довести, що підвищення ціни є непрогнозованим (його неможливо було передбачити і закласти в ціну товару на момент подання постачальником тендерної пропозиції).
При цьому, будь-який суб`єкт підприємницької діяльності діє на власний ризик. Укладаючи договір поставки товару на певний строк у майбутньому, він гарантує собі можливість продати свій товар, але при цьому несе ризики зміни його ціни. Підприємець має передбачати такі ризики і одразу закладати їх у ціну договору.
Відповідач не міг не розуміти особливості функціонування ринку електричної енергії (тобто постійне коливання цін на електричну енергію, їх сезонне зростання-падіння були прогнозованими).
З іншого боку, будь-який покупець товару, за звичайних умов, не може бути зацікавленим у збільшенні його ціни, а відповідно й у зміні відповідних умов договору. Тобто, навіть за наявності росту цін на ринку відповідного товару, який відбувся після укладення договору, покупець має право відмовитися від підписання невигідної для нього додаткової угоди, адже ціна продажу товару вже визначена в договорі купівлі-продажу чи поставки.
Колегія суддів зазначає, що розрахунки середньозваженої ціни на ринку “на добу наперед”, що долучались до листів відповідача разом з проектами додаткових угод, не містять відомостей щодо динаміки ціни на електроенергію з моменту укладення договору або додаткових угод, містять вказівку на офіційні дані ДП “Оператор ринку” за певні періоди без обґрунтування того, чому зазначено саме цей період. В них відсутній аналіз вартості ціни на дату укладення договору та додаткових угод. Роздруківки з сайту ДП “Оператор ринку” лише констатують рівень цін на електроенергію, не підтверджують наявність коливання ціни в бік збільшення в період між укладанням договору та укладанням додаткових угод.
В силу особливостей функціонування ринків РДН ціна купівлі-продажу електричної енергії є динамічною, тобто коливання ціни відбуваються постійно у залежності від попиту та пропозиції, часу доби та сезону, інших чинників, що не міг не знати та не враховувати відповідач, здійснюючи свою діяльність з купівлі електроенергії на майданчику РДН, та формуючи тендерну пропозицію щодо спірної закупівлі.
Відповідно до ст. 5 Закону України "Про публічні закупівлі" закупівлі здійснюються за принципом 1) добросовісна конкуренція серед учасників; 2) максимальна економія, ефективність та пропорційність; 3) відкритість та прозорість на всіх стадіях закупівель; 4) недискримінація учасників та рівне ставлення до них; 5) об`єктивне та неупереджене визначення переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі; 6) запобігання корупційним діям і зловживанням.
Верховний Суд у постанові від 12.09.2019 року у справі № 915/1868/18 наголосив, що можливість зміни ціни договору внаслідок недобросовісних дій сторін (сторони) договору робить результат закупівлі невизначеним та тягне за собою неефективне використання бюджетних коштів, що є прямим порушенням принципів процедури закупівлі, визначених преамбулою та ст. 5 Закону України "Про публічні закупівлі".
Враховуючи встановлені обставини, відповідачем не підтверджено правомірності дій щодо зміни істотних умов договору про закупівлю після його підписання та до виконання сторонами в повному обсязі.
У зв`язку з чим, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що при укладенні додаткових угод №1 від 20.09.2021, №2 від 21.09.2021, від №3 22.09.2021, №4 від 23.09.2021, №5 від 24.09.2021, №6 від 24.11.2021, №7 від 25.11.2021 до договору №242 від 16.09.2021 порушено вимоги п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", а саме перевищено встановлений законодавством максимальний ліміт у 10% у підвищенні ціни на електроенергію як товар у договорі, за відсутності належного обґрунтування коливання ціни у відповідний період. З огляду на що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для визнання оспорених додаткових угод недійсними відповідно до ст. ст. 203, 215 ЦК України.
У той час, як можливість зміни ціни договору внаслідок дій сторін (сторони) договору робить результат закупівлі невизначеним та тягне за собою неефективне використання бюджетних коштів, що є прямим порушенням принципів процедури закупівлі (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 12.09.2019 у справі № 915/1868/18).
Натомість, метою прийняття Закону України "Про публічні закупівлі" було удосконалення системи публічних закупівель, спрямованої на розвиток конкурентного середовища та добросовісної конкуренції у сфері закупівель, у тому числі протидії "ціновому демпінгу", коли учасник процедури закупівлі пропонує значно занижену ціну товару, щоб перемогти, а потім через додаткові угоди суттєво збільшує ціну товару та відповідно зменшує обсяг закупівлі, чим нівелює результати публічної закупівлі.
Крім того, згідно ч. 1 ст. 216 ЦК України та ч. 1 ст. 236 ЦК України визнання недійсною будь-якої додаткової угоди тягне за собою визнання недійсними всіх послідуючих додаткових угод, оскільки кожна наступна додаткова угода має фіксовану ціну за одиницю товару, тому є похідною від попередніх додаткових угод та автоматично незаконною, оскільки без попередньої додаткової угоди ціна по послідуючій угоді фактично перевищуватиме ціну за одиницю товару більше, ніж на 10%, визначених у статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" у порівнянні із основним договором.
Щодо тверджень апелянта про те, що судом першої інстанції безпідставно визнано недійсними оспорюванні додаткові угоди в повному обсязі, а не їх окремі частині, зокрема щодо збільшення ціни товару, колегія суддів зазначає наступне.
Правові наслідки недійсності окремих частин правочину встановлені статтею 217 Цивільного кодексу України, згідно з якою недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.
Тобто умова договору, щодо якої ставиться вимога про визнання її недійсною, не може бути істотною умовою договору, оскільки в такому випадку правочин має бути визнаний недійсним в цілому.
Такий правовий висновок Верховного Суду викладено у постанові від 12.03.2018 у справі №910/22319/16), від 11.08.2021 у справі №926/324/20 та від 18.11.2021 у справі №907/12/19.
Стаття 180 Господарського кодексу України визначає, що істотними умовами договору, без погодження яких укладення господарського договору неможливе, є предмет, ціна та строк дії договору (частина третя статті 180 Господарського кодексу України).
У даному випадку ціна товару є істотною умовою Договору та Додаткових угод до нього, а тому оспорюванні правочину можуть бути визнанні судом недійними лише в повному обсязі.
Щодо стягнення 1 710 594,40 грн.
Згідно з ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.
Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином.
Оскільки додаткові угоди №1 від 20.09.2021, №2 від 21.09.2021, від №3 22.09.2021, №4 від 23.09.2021, №5 від 24.09.2021, №6 від 24.11.2021, №7 від 25.11.2021 є недійсними та не породжують правових наслідків, правовідносини між позивачем та відповідачем щодо ціни електричної енергії, поставленої за договором №242 від 16.09.2021, мали регулюватись додатком № 1 «Договірна ціна», підписаним сторонами при укладенні зазначеного договору, згідно з яким ціна за одиницю електричної енергії складає 1,655952932грн за 1 кВг*год без ПДВ.
За договором №242 про постачання електричної енергії споживачу від 16.09.2021 відповідачем було поставлено 1 664 530 кВт*год електричної енергії за ціною 1,987143518 грн з ПДВ. 
Отже, вартість поставленої відповідачем електричної енергії становить 1,987143518 грн з ПДВ. Проте позивач за вказаний обсяг спожитої електричної енергії сплатив відповідачу 3,87167756472972 грн з ПДВ.
Таким чином, грошові кошти в сумі 1 710 594,40 грн є такими, що були безпідставно одержані відповідачем, підстава їх набуття відпала, а тому відповідач зобов`язаний їх повернути позивачу, що відповідає приписам статей 216, 1212 ЦК України.
Перевіривши вказаний розрахунок, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про законність та обґрунтованість розрахунку, у зв`язку з чим заявлена позивачем сума у розмірі 1 710 594,40 грн підлягає стягненню в повному обсязі.
Згідно з статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").
Тому інші доводи скаржника, що викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів не бере до уваги, оскільки вони висновків суду не спростовують та з урахуванням всіх обставин даної справи, встановлених судом, не впливають на правильність вирішення спору по суті та остаточний висновок.
Статтею 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З урахуванням того, що наведені в апеляційній скарзі порушення не знайшли свого підтвердження, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення Господарського суду Одеської області від 28.11.2024 у справі №916/499/24.
За таких обставин, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю “Одеська обласна енергопостачальна компанія” на рішення Господарського суду Одеської області від 28.11.2024 у справі №916/499/24 задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення суду першої інстанції у даній справі залишається без змін.
Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд судового рішення покладаються на скаржника.
Керуючись статтями 129, 253, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Одеська обласна енергопостачальна компанія” на рішення Господарського суду Одеської області від 28.11.2024 у справі №916/499/24 - залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Одеської області від 28.11.2024 у справі №916/499/24 - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення згідно зі статтями 286-289 ГПК України.
Повний текст постанови складено 09.02.2026.

Головуючий суддя А.І. Ярош

судді Г.І. Діброва

Н.М. Принцевська