ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 січня 2026 року	справа № 380/15853/25	

Львівський окружний адміністративний суд у складі:
головуючої судді: Кисильової О.Й, 
розглянувши у письмовому провадженні у місті Львові за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом військової частини НОМЕР_1 до Яворівського відділу державної виконавчої служби у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови, 
в с т а н о в и л а:

Військова частина НОМЕР_1 (далі – позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до Яворівського відділу державної виконавчої служби у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі – відповідач), у якому просить: 
- визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Яворівського відділу державної виконавчої служби у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 11.07.2025 ВП № 78529246 про стягнення виконавчого збору у розмірі 32 000,00 грн.
Ухвалою від 07.08.2025 позовна заява залишена без руху. Позивачу наданий строк для усунення недоліків позову.
Ухвалою від 15.09.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконанні у Яворівському ВДВС перебуває виконавче провадження № 78529246 з примусового виконання виконавчого листа №380/23208/24, виданого 02.06.2025 Львівським окружним адміністративним судом про зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 16.03.2016 до 28.02.2018 із застосуванням січня 2008 року як місяця підвищення доходу (базового місяця) для обчислення індексу споживчих цін при нарахуванні індексації грошового забезпечення та із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 44 від 15.01.2004 та з урахуванням виплачених сум.
11.07.2025 відкрито виконавче провадження № 78529246 з виконання вказаного рішення суду. Пунктом 3 зазначеної постанови стягнуто з військової частини НОМЕР_1 виконавчий збір у розмірі 32 000,00 грн. 11.07.2025 державний виконавець винесла постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 32 000,00 грн.
Відповідно до Довідки-розрахунку коштів № 402/1 від 18.04.2025 для виконання рішення суду від 19.12.2024 у справі № 380/23208/24 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 сума, яка підлягає до виплати, складає 77765,43 грн. 
Таким чином, фактично судом зобов`язано нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 16.03.2016 до 28.02.2018 у розмірі 77 765,43 грн. 
Наголошує, що наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги стягувача ОСОБА_1 свідчить про її майновий характер. 
Таким чином, на переконання позивача, вимога про нарахування та виплату грошового забезпечення є майновою вимогою, оскільки їх об`єктом виступає благо, яке підлягає грошовій оцінці. Відповідно розмір виконавчого збору у даному випадку має обраховуватися з урахуванням суми грошового забезпечення, яку рішенням суду зобов`язано перерахувати та виплатити, тобто як зі спору майнового характеру. 
Натомість спірною постановою вирішено стягнути із військової частини НОМЕР_1 виконавчий збір у розмірі 32000,00 грн, тобто у розмірі 4-х мінімальних розмірів заробітної плати, виходячи з того, що рішення у справі має немайновий характер.
З урахуванням викладеного, позивач вважає протиправними дії державного виконавця щодо розрахунку виконавчого збору, як за виконання рішення немайнового характеру.
Із наведених підстав, просить позовні вимоги задовольнити повністю.
Ухвала від 15.09.2025 про відкриття провадження у справі надіслана відповідачу в електронному вигляді в зареєстрований електронний кабінет та отримана ним 15.09.2025.
Втім, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи відповідач не скористався правом подання відзиву на позовну заяву, а тому, в силу приписів ч. 6 ст. 162 КАС України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. 
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відзив відповідача, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.
02.06.2025 Львівський окружний адміністративний суд видав виконавчий лист про зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 16.03.2016 до 28.02.2018 із застосуванням січня 2008 року як місяця підвищення доходу (базового місяця) для обчислення індексу споживчих цін при нарахуванні індексації грошового забезпечення та із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 44 від 15.01.2004 та з урахуванням виплачених сум.
Згідно із виконавчим листом від 02.06.2025 № 380/23208/24 стягувачем є ОСОБА_1 , боржником – військова частина НОМЕР_1 .
11.07.2025 державний виконавець Яворівського відділу державної виконавчої служби у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гіра О.В. (далі –державний виконавець Гіра О.В.) прийняла постанову про відкриття виконавчого провадження № 78529246 щодо примусового виконання виконавчого листа Львівського окружного адміністративного суду № 380/23208/24 від 02.06.2025.
Пунктом 3 зазначеної постанови стягнуто з військової частини НОМЕР_1 виконавчий збір у розмірі 32 000,00 грн.
11.07.2025 державний виконавець Гіра О.В. прийняла постанову ВП № 78529246 про стягнення з боржника – військової частини НОМЕР_1 виконавчого збору у сумі 32000,00 грн. 
Не погодившись із постановою від 11.07.2025 ВП № 78529246 про стягнення виконавчого збору, позивач звернувся до суду із цим позовом.
Надаючи оцінку доводам позивача про незаконність оспорюваної постанови, суд враховує наступні обставини та застосовує такі правові норми.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII (далі – Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно із ч. 1 ст. 3 Закону № 1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (пункт 1).
Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Частиною 5 ст. 26 Закону № 1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.
У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.
Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 27 Закону № 1404-VIII виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби.
Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.
За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.
Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).
Аналіз наведених вище положень Закону № 1404-VIII дає суду підстави для висновку про те, що стягнення виконавчого збору є безумовною дією, яку здійснює державний виконавець у межах виконавчого провадження і є встановленою державою складовою процедури виконавчого провадження, що гарантує ефективне здійснення виконання рішення суду боржником за допомогою стимулювання боржника до намагання виконати виконавчий документ самостійно до відкриття виконавчого провадження у зв`язку з імовірністю стягнення відповідної суми у випадку примусового виконання.
За приписами п. 9 ч. 5 ст. 27 Закону №1404-VIII виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, та у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 17 частини першої статті 39 цього Закону. Виконавчий збір не стягується із сум податкового боргу (у тому числі штрафних санкцій та пені) та недоїмки зі сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у разі їх списання згідно з пунктами 2-3, 2-4 та підпункту 26.2 пункту 26 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України та пунктом 9-15 розділу VIII Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".
Відповідно до Закону № 1404-VIII Міністерство юстиції України 02.04.2012 прийняло наказ № 512/5, яким затверджило Інструкцію з організації примусового виконання рішень (далі - Інструкція № 512/5).
Пунктом 8 розділу ІІІ Інструкції № 512/5 визначено, що стягнення виконавчого збору здійснюється у порядку, визначеному статтею 27 Закону № 1404-VIII.
Про стягнення з боржника виконавчого збору та його розмір державний виконавець зазначає у постанові про відкриття виконавчого провадження.
Виконавчий збір стягується з боржника на підставі постанови про стягнення виконавчого збору, у якій зазначаються розмір та порядок стягнення нарахованого виконавчого збору.
Постанову про стягнення виконавчого збору державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження (крім виконавчих документів про стягнення аліментів) та не пізніше наступного робочого дня після її винесення надсилає сторонам виконавчого провадження.
Частиною 3 ст. 40 Закону № 1404-VIII передбачено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.
Відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону № 1404-VIII на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.
Отже, стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов`язане з початком вчинення виконавцем дій щодо примусового виконання. Примусове виконання рішення розпочинається з моменту прийняття державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження, тому одночасно з відкриттям виконавчого провадження повинен вирішити питання про стягнення виконавчого збору. 
У свою чергу, питання про стягнення виконавчого збору може бути також вирішене державним виконавцем відповідно до ст. 40 Закону № 1404-VIII.
Як зазначено вище, 11.07.2025 державний виконавець Гіра О.В. прийняла постанову про відкриття виконавчого провадження № 78529246 щодо примусового виконання виконавчого листа Львівського окружного адміністративного суду № 380/23208/24 від 02.06.2025.
Пунктом 3 зазначеної постанови стягнуто з військової частини НОМЕР_1 виконавчий збір у розмірі 32 000,00 грн.
11.07.2025 державний виконавець Гіра О.В. прийняла постанову ВП № 78529246 про стягнення з боржника – військової частини НОМЕР_1 виконавчого збору у сумі 32000,00 грн. 
Суд відмічає, що прийняття рішення про стягнення виконавчого збору здійснюється виконавцем в межах конкретно визначеного виконавчого провадження та оформлюється відповідною постановою.
Отже, прийняття постанови про стягнення виконавчого збору не є заходом примусового виконання рішень у розумінні ст. 10 Закону № 1404-VIII.
Так, ч. 5 ст. 27 Закону №1404-VIII визначено вичерпний перелік обставин за наявності яких виконавчий збір не стягується, зокрема: 1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню; 2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини; 3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»; 4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону; 5) у разі виконання рішення приватним виконавцем; 6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, яка підлягає врегулюванню відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення" та Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу", а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності зазначеними законами.
Відповідно до ч. 9 ст. 27 Закону № 1404-VIII виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.
Судом не встановлено та позивачем під час розгляду справи не доведено наявність обставин, які є підставою для звільнення боржника від сплати виконавчого збору на підставі частин 5, 9 ст. 27 Закону № 1404-VІІІ.
У свою чергу прийняття постанови про стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов`язане з початком примусового виконання. Останнє розпочинається з прийняттям постанови про відкриття виконавчого провадження, разом з якою державний виконавець зобов`язаний винести постанову про стягнення виконавчого збору.
Таким чином, стягнення виконавчого збору є безумовною дією, яку проводить державний виконавець у межах виконавчого провадження, незалежно від вчинення дій, і є встановленою державою складовою процедури виконавчого провадження, що гарантує ефективне виконання рішення суду боржником за допомогою стимулювання боржника до виконання виконавчого документу самостійно до відкриття виконавчого провадження у зв`язку із ймовірністю стягнення відповідної суми виконавчого збору у випадку примусового виконання.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 31.05.2021 у справі № 160/7321/19, від 02.06.2021 у справі № 160/4481/20 та від 22.10.2021 у справі №520/17933/2020.
Варто відмітити, що на виконання рішення суду від 19.12.2024 у справі № 380/23208/24 військова частина НОМЕР_1 здійснила нарахування ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 16.03.2016 до 28.02.2018 у сумі 77765,43 грн, що підтверджено Довідкою-розрахунком коштів № 402/1 від 18.04.2025.
Отже, визначення позивачем суми індексації грошового забезпечення у розмірі 77765,43 грн здійснено у квітні 2025 року, у той час, як рішення суду ухвалене 19.12.2024.
Тобто рішення суду від 19.12.2024 у справі № 380/23208/24 не передбачає саме стягнення коштів із визначенням суми.
Відтак, суд відхиляє доводи позивача, що рішення суду від 19.12.2024 у справі №380/23208/24 має майновий характер, оскільки цим рішенням не визначено суми стягнення, натомість зобов`язано військову частину НОМЕР_1 вчинити певні дії, а саме - здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення.
З огляду на викладене, доводи позивача не свідчать про протиправність оскаржуваної постанови про стягнення виконавчого збору. Інших доводів та відповідних доказів порушення державним виконавцем процедури, передбаченої Законом, під час прийняття спірної постанови позивачем не наведено.
За наведених обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування постанови від 11.07.2025 ВП № 78529246 про стягнення виконавчого збору у сумі 32000,00 грн.
Згідно із ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За наслідками судового розгляду позивач не довів суду незаконність спірної постанови.
Таким чином, суд відмовляє військовій частині НОМЕР_1 у задоволенні позову. 
За правилами статті 139 КАС України, у разі відмови у задоволенні позову судовий збір не підлягає стягненню на користь позивача.
Керуючись ст. ст. 9, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, 262, 291, 382 КАС України, суд 

в и р і ш и в:

Відмовити військовій частині НОМЕР_1 у задоволенні позовних вимог до Яворівського відділу державної виконавчої служби у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня складання повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя	Кисильова Ольга Йосипівна