П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/12473/25	

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді – Коваля М.П.,
суддів – Джабурія О.В.,
– Вербицької Н.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одеса апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2025 року, прийняте у складі суду судді Дубровної В.А. в місті Одеса, по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Великомихайлівської селищної ради Роздільнянського району Одеської області про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2025 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Великомихайлівської селищної ради Роздільнянського району Одеської області, в якому позивач просила суд:
- визнати відмову Великомихайлівської селищної ради Роздільнянського району Одеської області у скасуванні рішень протиправною;
- зобов`язати Великомихайлівську селищну раду Роздільнянського району Одеської області скасувати рішення виконавчого комітету Полезненської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області № 19 від 22 жовтня 2014 року “Про присвоєння правильної адреси житлового будинку в с. Полезне ОСОБА_2 ” та рішення виконавчого комітету Великомихайлівської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області № 128 від 25 жовтня 2018 року “Про уточнення поштової адреси житловому будинку по АДРЕСА_1 ”.
Доводи позовної заяви ґрунтувались на тому, що позивач разом з сином ОСОБА_3 є співвласниками житлового будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . У березні 2025 р. позивачка звернулася до відповідача з заявою про скасування рішення виконавчого комітету Полезненської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області № 19 від 22 жовтня 2014 року, яким присвоєна поштова адреса її житловому будинку " АДРЕСА_2 ", та рішення виконавчого комітету Великомихайлівської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області № 128 від 25 жовтня 2018 року, яким уточнено поштову адресу житлового будинку ОСОБА_4 " АДРЕСА_3 ". Проте, відповідач відмовив у задоволенні вказаної заяви, покликаючись на відсутність у нього повноважень, оскільки рішення органів місцевого самоврядування визнаються незаконними з ініціативи заінтересованих осіб в судовому порядку. Вважаючи дану відмову протиправною, позивачка звернулась до суду з цим позовом.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2025 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до Великомихайлівської селищної ради Роздільнянського району Одеської області про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернулась до П`ятого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, в якій посилається на те, що оскаржуване рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неправильною оцінкою доказів, тому просить ухвалити нове рішення, яким скасувати рішення виконавчого комітету Полезненської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області № 19 від 22 жовтня 2014 року “Про присвоєння правильної адреси житлового будинку в с. Полезне ОСОБА_2 ” та рішення виконавчого комітету Великомихайлівської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області № 128 від 25 жовтня 2018 року “Про уточнення поштової адреси житловому будинку по АДРЕСА_1 ”.
Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що оскаржуваними рішеннями були порушені права позивача та її сина на житло, передбачене ст. 47 Конституції України. Апелянт вважає, що під час розгляду справи суд першої інстанції не надав належної оцінки доказам, які підтверджують порушення прав позивача, як співвласника нерухомого майна, зокрема прийняття рішення без врахування вимог законодавства та без згоди всіх співвласників, та не врахував незаконність дій відповідача, який відмовився скасувати попередні рішення виконавчого комітету. 
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є власницею 1/2 частки приватної власності на житловий будинок загальною площею 77,8 кв.м., житловою площею 39,8 кв.м., за адресою : АДРЕСА_1 , що підтверджується витягами з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №146796817 від 26.11.2018 року. та №315223463 від 15.11.2022 р. (а.с. 15,19)
22.10.2014 р. рішенням виконавчого комітету Полезненської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області № 19 на підставі ст. 30 ЗУ “Про місцеве самоврядування” за результатами розгляду заяви ОСОБА_2 про присвоєння правильної поштової адреси житловому будинку за адресою АДРЕСА_2 вирішено присвоїти правильну поштову адресу житлового будинку в АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва купівлі продажу будинку. (а.с.23)
25.10.2018 року рішенням виконавчого комітету Великомихайлівської селищної ради Великомихайлівського району Одеської області на підставі положеннями п. 10 ч.1 “б” ст. 30 “Про місцеве самоврядування в Україні” за результатами розгляду заяви ОСОБА_4 про уточнення поштової адреси житлового будинку по АДРЕСА_1 , який належить йому на підставі договору купівлі-продажу домоволодіння від 20.11.2003 р. вирішено уточнити поштову адресу житлового будинку АДРЕСА_1 . (а.с.27)
20.03.2025 року ОСОБА_1 звернулася із заявою до в.о. голови Великомихайлівської селищної ради Великомихайлівського району Одеської області, якою просила рішення виконавчого комітету Полезненської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області № 19 від 22 жовтня 2014 року “Про присвоєння правильної адреси житлового будинку в с. Полезне ОСОБА_2 ”, рішення виконавчого комітету Великомихайлівської селищної ради Великомихайлівського району Одеської області № 128 від 25 жовтня 2018 року “Про уточнення поштової адреси житловому будинку по АДРЕСА_1 ” та винести рішення, яким змінити поштову адресу житловому будинку, який належить ОСОБА_4 , від?єднавши від будинку ОСОБА_1 , який знаходиться за АДРЕСА_1 .
02.04.2025 року Великомихайлівська селищна рада Роздільнянського району Одеської області листом за вих. № 604/02.13 повідомила ОСОБА_1 , що на підставі її заяви позивачки від 10.10.2014 року та згідно ст.30 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” рішенням виконавчого комітету Полезненської сільської ради було присвоєно поштову адресу житловому будинку АДРЕСА_2 , так як поштова адреса АДРЕСА_2 вже рахувалася за сусіднім житловим будинком, з огляду на що Великомихайлівська селищна рада змушена відмовити у скасуванні рішення Полезнеської сільської ради № 19 від 23.10.2014 року та рішення виконавчого комітету Великомихайлівської селищної ради № 128 від 25.10.2018 року. При цьому, покликаючись на рішення Конституційного Суду України №7-рп-2009 та від 03.10.1997 р. №4-зп вказує, що ОМС не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов?язані з реалізацією певних суб?єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб?єкти цих, правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення, а також, що ненормативні правові акти ОМС є актами одноразового застосування вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.
Вважаючи вказану відмову відповідача такою, що не відповідає положенням Конституції України та Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні”, позивач звернулася до суду з цим позовом.
Вирішуючи спірне питання, суд першої інстанції виходив з того, що ненормативні правові акти місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вони вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, а тому не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.
Вирішуючи дану справу в апеляційній інстанції, колегія суддів виходить з наступного.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Приписами ст. 11 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи. Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.
Відповідно до ч. 1 ст. 51 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчим органом сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради є виконавчий комітет ради, який утворюється відповідною радою на строк її повноважень. Після закінчення повноважень ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної у місті ради її виконавчий комітет здійснює свої повноваження до сформування нового складу виконавчого комітету.
Згідно зі ст. 52 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті ради наділений наступними повноваженнями: 1. Виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради може розглядати і вирішувати питання, віднесені цим Законом до відання виконавчих органів ради. 2. Виконавчий комітет ради: 1) попередньо розглядає проекти місцевих програм соціально-економічного і культурного розвитку, цільових програм з інших питань, місцевого бюджету, проекти рішень з інших питань, що вносяться на розгляд відповідної ради; 2) координує діяльність відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності відповідної територіальної громади, заслуховує звіти про роботу їх керівників; 3) має право змінювати або скасовувати акти підпорядкованих йому відділів, управлінь, інших виконавчих органів ради, а також їх посадових осіб. 3. Сільська, селищна, міська рада може прийняти рішення про розмежування повноважень між її виконавчим комітетом, відділами, управліннями, іншими виконавчими органами ради та сільським, селищним, міським головою в межах повноважень, наданих цим Законом виконавчим органам сільських, селищних, міських рад.
У відповідності до ч. 6 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради в межах своїх повноважень приймає рішення. Рішення виконавчого комітету приймаються на його засіданні більшістю голосів від загального складу виконавчого комітету і підписуються сільським, селищним, міським головою, головою районної у місті ради.
Частиною 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.
Велика Палата Верховного Суду зазначала, зокрема і у постанові від 20.09.2018 у справі № 521/17710/15-а, на яку покликається скаржник у касаційній скарзі, що аналіз наведених положень Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» дає підстави вважати, що за органами місцевого самоврядування законодавець закріпив право на зміну та скасування власних рішень. Таке право випливає із конституційного повноваження органів місцевого самоврядування самостійно вирішувати питання місцевого значення шляхом прийняття рішень, що є обов`язковими до виконання на відповідній території, оскільки вони є суб`єктами правотворчості, яка передбачає право формування приписів, їх зміну чи скасування.
Водночас у ст. 3 Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність.
Цей принцип знайшов своє відображення й у ст. 74 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», згідно з якою органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами.
Як зазначив Конституційний Суд України у своєму рішенні від 16.04.2009 №7-рп/2009, закріплені у ст. 144 Конституції України і ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" норми про акти органів місцевого самоврядування, крім юридичної форми реалізації завдань і функцій, визначають порядок прийняття і перевірки рішень органів місцевого самоврядування. В Законі встановлено, що ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України та законами України до їх відання, і що рішення відповідної ради може бути внесене на повторний розгляд цієї ж ради (ст.25, ч.4 ст.59). У Законі передбачено, що рішення виконавчого комітету ради з питань, які належать до компетенції виконавчих органів ради, можуть бути скасовані відповідною радою, і що раді належить право скасовувати акти виконавчих органів ради, які не відповідають Конституції чи законам України, іншим актам законодавства, рішенням відповідної ради, прийнятим у межах її повноважень (ч.9 ст.59, п.15 ч.1 ст.26).
Відповідно до зазначеного рішення Конституційного Суду України ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання. Це є «гарантією стабільності суспільних відносин» між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення, що узгоджується з правовою позицією, викладеною в абзаці другому пункту 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року № 1-зп у справі щодо несумісності депутатського мандата.
Аналіз наведених положень свідчить про можливість скасування органом місцевого самоврядування власного рішення, у той же час, реалізація зазначених повноважень можлива у разі дотримання сукупності умов, зокрема:
а) відсутність факту виконання рішення, що скасовується;
б) відсутність факту виникнення правовідносин, пов`язаних з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів або ж відсутність заперечень суб`єктів правовідносин щодо їх зміни чи припинення у разі виникнення таких правовідносин.
Натомість ключовим питанням у контексті можливості скасування органом місцевого самоврядування свого владного управлінського рішення, є визначення того, яким за своєю правовою природою є відповідний акт: нормативним чи ненормативним.
Дослідивши матеріали справи, колегія суддів зазначає, що рішення виконавчого комітету Полезненської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області № 19 від 22 жовтня 2014 року “Про присвоєння правильної адреси житлового будинку в с. Полезне ОСОБА_2 ” та рішення виконавчого комітету Великомихайлівської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області № 128 від 25 жовтня 2018 року “Про уточнення поштової адреси житловому будинку по АДРЕСА_1 ” за своєю правової природою є саме актами органу місцевого самоврядування ненормативного характеру.
Слід зазначити, що ненормативні правові акти місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вони вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, а тому не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.
Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи 20.03.2025 року позивач звернулася до відповідача з заявою скасувати рішення виконавчого комітету Полезненської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області № 19 від 22 жовтня 2014 року та рішення виконавчого комітету Великомихайлівської селищної ради Великомихайлівського району Одеської області № 128 від 25 жовтня 2018 р, якими вирішено питання щодо поштових адрес житлового будинку позивача та житлового будинку ОСОБА_4 за їх власними заявами.
Тобто, вказані рішення виконавчого комітету є актами одноразового застосування, які вичерпали свою дію фактом їхнього виконання. Більш того, колегія суддів зазначає, що на підставі рішення виконавчого комітету місцевої ради про присвоєння поштових адрес виникають правовідносини, пов`язаних з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, зокрема пов`язані із отримання певних правовстановлюючих документів тощо. 
Враховуючи викладене, суд погоджується з позицією відповідача, викладеною у листі-відмові Великомихайлівської селищної ради від 02.04.2025 р. щодо відсутності у селищної ради повноважень скасувати рішення виконавчого комітету власним рішенням.
У пункті 2 частини першої статті 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист у спосіб, визначений у цій статті.
Враховуючи вимоги статті 44 КАС України, позивач самостійно визначає предмет й підстави позову та на власний розсуд розпоряджається своїми правами щодо предмета позову.
За положеннями статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
За таких обставин, оскільки предметом оскарження у межах даної справи є саме визнання протиправною відмови відповідача у скасуванні рішень виконавчого комітету, які є ненормативним правовими актами місцевого самоврядування а також зобов`язання відповідача скасувати такі рішення, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.
Враховуючи викладене, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, яким повно та правильно встановлено обставини справи і ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до положень статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладені обставини та з огляду на наведені положення законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 292, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2025 року – залишити без задоволення. 
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2025 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Великомихайлівської селищної ради Роздільнянського району Одеської області про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий суддя: М. П. Коваль

Суддя: О.В. Джабурія

Суддя: Н.В. Вербицька