ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1813/26 Справа № 216/2898/24 	  	Суддя у 1-й інстанції - КУЗНЕЦОВ Р. О. Суддя у 2-й інстанції - Остапенко В. О.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2026 року м. Кривий Ріг 
справа № 216/2898/24 
Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого – судді Остапенко В.О.,
суддів Бондар Я.М., Зубакової В.П., 
секретар судового засідання Дяченко Д.П.
сторони:
позивач  ОСОБА_1 
відповідач Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа»
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Якименко Сергій Георгійович, на рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 жовтня 2025 року, яке ухвалено суддею Кузнецовим Р.О. у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, відомості щодо дати складання повного судового рішення в матеріалах справи відсутні, 

УСТАНОВИВ:

В квітні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» про захист прав споживачів. 
Позовна заява мотивована тим, що 31 травня 2003 року ОСОБА_1 придбала у власність квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . Згодом придбала у власність сусідню квартиру за адресою: АДРЕСА_2 та у встановленому порядку об`єднала дві квартири в одну. Об`єднана квартира повністю відокремлена від теплових мереж та опалюється автономно, проте, відповідач нараховує позивачу заборгованість за опалення квартири АДРЕСА_3 , якої фактично не існує. Продовження нарахування заборгованості за опалення неіснуючої квартири порушує права позивача, як споживача послуг, на підставі наведеного вище позивач просила суд визнати, що вона не повинна сплачувати відповідачу кошти за теплопостачання колишньої квартири за адресою: АДРЕСА_1 .
КПТМ «Криворіжтепломережа» звернулось до суду з зустрічним позовом до відповідача про стягнення заборгованості за послугу з постачання теплової енергії, в обґрунтування позовних вимог зазначило, що КПТМ «Криворіжтепломережа», засновником та власником якого є орган місцевого самоврядування в особі Криворізької міської ради, створене з метою отримання прибутку в результаті діяльності з виробництва, транспортування, постачання та реалізації теплової енергії споживачам м. Кривого Рогу для потреби опалення та гарячого водопостачання. На виконання своєї статутної мети КПТМ «Криворіжтепломережа» здійснює постачання теплової енергії за адресою житлового будинку: АДРЕСА_4 . 
Відповідач є власником квартир АДРЕСА_3 та АДРЕСА_5 у вказаному житловому будинку. 
Зазначені квартири було об`єднано в одну та на підставі рішення виконкому Криворізької міської ради від 15 червня 2011 року присвоєно єдину поштову адресу: АДРЕСА_2 . Квартира АДРЕСА_5 у 2004 році, на законодавчому рівні, відключена від системи централізованого опалення, разом з цим квартира АДРЕСА_3 не від`єднана від системи централізованого опалення. Так як будинок АДРЕСА_4 є багатоповерховим, опалення до квартири АДРЕСА_3 здійснюється від транзитних трубопроводів житлового будинку і є невід`ємною частиною системи опалення вказаного будинку, це свідчить про те, що відповідач отримує теплову енергію. Доказами подачі теплової енергії до будинку є акти про подачу теплоносія та про його відключення, копії яких додаються.
Заборгованість відповідача відповідно до розрахунку заборгованості за період з 01 грудня 2018 року по 01 травня 2024 року складає – 48 104,32 грн, з яких: 22 911,22 грн - заборгованість за послугу з опалення за період з 01 квітня 2018 року по 04 листопада 2021 року; 15 362,88 грн - заборгованість за послугу з постачання теплової енергії за період з 05 листопада 2021 року по 01 травня 2024 року; 690,85 грн - опалення місць загального користування (МЗК) за період з 05 листопада 2021 року по 31 грудня 2021 року; 278,73 грн - плата за функціонування системи за період з 05 листопада 2021 року по 31 грудня 2021 року; 7 528,34 грн - загальнобудинкові потреби на опалення за період з 01 січня 2022 року по 01 травня 2024 року; 1 332,20 грн - транзит за період з 01 січня 2022 року по 01 травня 2024 року.
На теперішній час борг відповідачем не сплачено, тому позивач просив стягнути з відповідачки вказану заборгованість та судові витрати, повязані з розглядом справи.
Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 жовтня 2025 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: товариства з обмеженої відповідальністю «Кривбасбудсервіс», виконавчого комітету Криворізької міської ради про захист прав споживачів відмовлено
Зустрічну позовну заяву комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послугу з постачання теплової енергії - задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» суму боргу за послугу з постачання теплової енергії за період з 01 грудня 2018 року по 01 травня 2024 року у розмірі 48 104,32 грн, з яких: 22 911,22 грн - заборгованість за послугу з опалення за період з 01 квітня 2018 року по 04 листопада 2021 року; 15 362,88 грн - заборгованість за послугу з постачання теплової енергії за період з 05 листопада 2021 року по 01 травня 2024 року; 690,85 грн - опалення місць загального користування (МЗК) за період з 05 листопада 2021 року по 31 грудня 2021 року; 278,73 грн - плата за функціонування системи за період з 05 листопада 2021 року по 31 грудня 2021 року; 7 528,34 грн - загальнобудинкові потреби на опалення за період з 01 січня 2022 року по 01 травня 2024 року; 1 332,20 грн - транзит за період з 01 січня 2022 року по 01 травня 2024 року.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 3 028 грн.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Якименко С.Г., посилаючись на незаконність рішення суду першої інстанції, порушення норм матеріального права та неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення по справі про задоволення позовних вимог позивача та відмовити в задоволенні зустрічних позових вимог КПТМ «Криворіжтепломережа».
Апеляційна скарга, окрім доводів, викладених в позовній заяві, мотивована тим, що 31 травня 2003 року позивач придбала у власність 4-кімнатну квартиру АДРЕСА_5 на 4 поверсі 5 поверхового житлового будинку АДРЕСА_4 . Позивачка мала намір встановити у квартирі АДРЕСА_5 автономне опалення. 18 серпня 2003 року Управління ЖКХ виконкому міськради м. Кривого Рогу погодило відключення квартири АДРЕСА_5 від теплопостачання. В квартирі АДРЕСА_5 фактично було встановлене автономне опалення, через що позивачка не сплачує відповідачу за теплопостачання у вказану квартиру до цього часу.
15 вересня 2009 року позивач придбала у власність сусідню 2-кімнатну квартиру АДРЕСА_3 на 4 поверсі 5-поверхового житлового будинку АДРЕСА_4 , яку позивачка вирішила у встановленому порядку приєднати квартиру АДРЕСА_3 до квартири АДРЕСА_6 . Тому позивачка отримала Технічне заключення третьої особи про відключення від інженерної системи теплопостачання та підключення нових приміщень до автономного опалення, в якому було прямо передбачено Технічним заключенням.
22 серпня 2011 року позивачка отримала Свідоцтво про право власності на нерухоме майно (квартира АДРЕСА_5 ), видане Виконавчим комітетом Криворізької міської ради, замість вказаних вище двох договорів купівлі-продажу. Тобто об`єднана квартира АДРЕСА_5 , відключена від централізованого опалення, була прийнята відповідним підрозділом Виконавчого комітету без заперечень щодо відключення від централізованого опалення. До цього часу об`єднана квартира АДРЕСА_5 повністю відокремлена від теплових мереж та опалюється автономно.
Фактично об`єднана квартира АДРЕСА_5 відключена від централізованого опалення, що підтверджується наданим висновком судового експерта, тобто фактично послуга опалення споживачкою не отримується, позивач вважає, що вона повинна сплачувати лише за опалення місць загального користування.
У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача просить рішення суду першої інстанцїі залишити без змін, апеляційну скаргу позивача - залишити без задоволення. 
Заслухавши суддю-доповідача, представника ОСОБА_1 – адвоката Якименка Т.С., який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, представника КПТМ «Криворіжтепломережа» - Костікову Є.В., яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.
За змістом частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної інстанції.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосування норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення суду першої інстанції відповідає вказаним вимогам закону.
Як установлено судом та убачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 , на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 від 22 серпня 2011 року є власником п`ятикімнатної квартири після перепланування та об`єднання двох квартир в одну, загальною площею 127,9 кв.м., житловою - 83,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 .
Зазначена квартира була утворена шляхом об`єднання та перепланування квартир АДРЕСА_3 , АДРЕСА_7 , що підтверджується Актом комісії про введення в експлуатацію об`єкта після перепланування.
Згідно з технічним висновком ТОВ «Кривбасбудсервіс» про можливість змін в конструкціях квартир АДРЕСА_3 , АДРЕСА_7 від 19 листопада 2009 року встановлено, що об`єднання та зміна схеми квартир з метою поліпшення житлових умов згідно зі «Схемою демонтажу будівельних конструкцій квартир» та «Схемою демонтажу будівельних конструкцій квартир» (см. ТЗ-2,3) можливо. Монтаж-демонтаж перетинок не впливає на загальну конструктивну схему будівлі.
Згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи №41/24 від 29 серпня 2024 року встановлено, що станом на час проведення дослідження експертом підтверджується, що квартира АДРЕСА_7 об`єднана з колишньою квартирою АДРЕСА_3 в одну квартиру, з отриманням погоджувальних та дозвільних документів необхідних при проведенні даного об`єднанням. Дослідженням підтверджується наявність функціонуючої автономної системи опалення в квартирі АДРЕСА_7 , яка складається з індивідуального джерела теплопостачання (теплогенератора/котла), розведених від нього трубопроводів опалення з опалювальними приладами, запірно-регулювальною арматурою та іншим обладнання даних систем.
Після проведеного візуального дослідження, аналізу наданої на дослідження документації та визначень з нормативно-правових актів у галузі будівництва встановлено, що мешканці квартири АДРЕСА_7 не мають можливості отримувати послугу централізованого опалення, оскільки в приміщеннях квартири АДРЕСА_5 відсутні мережі передачі теплової енергії - відсутні стояки централізованого опалення житлового будинку, які б взаємодіяли з внутрішнім простором приміщень квартири, та інші мережі і прилади передачі теплової енергії централізованого опалення.
Згідно з відповіддю ДРІМ виконкому Криворізької міської ради №12/15/1852 від 31 травня 2024 року комісією не надавався дозвіл на відключення квартири АДРЕСА_8 від мереж централізованого опалення.
На підставі рішення Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 червня 2023 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь КПТМ «Криворіжтепломережа» суму боргу в розмірі 15 045,20 грн за період з 04 червня 2015 року по 01 червня 2018 року та судовий збір. Рішення набрало законної сили 25 липня 2023 року.
Ухвалою Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 серпня 2024 року виправлено описку в мотивувальній частині рішення суду від 23 червня 2023 року по справі № 216/2872/18, за позовною заявою КПТМ «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за постачання теплової енергії, зазначивши вірно період стягнення заборгованості з 04 червня 2015 року по 01 квітня 2018 року. Ухвала набрала законної сили 28 серпня 2024 року.
Згідно з довідкою КПТМ «Криворіжтепломережа» № 2830 від 06 червня 2024 року заборгованість ОСОБА_1 за рішенням суду від 23 червня 2023 року сплачена 09 квітня 2024 року у повному обсязі.
У період з жовтня 2017 по березень 2024 КПТМ «Криворіжтепломережа» здійснювало послуги з централізованого опалення житлового будинку за адресою: АДРЕСА_4 , що підтверджується актами про подачу теплоносія та про його відключення.
Доказами отримання споживачами – мешканцями житлового будинку теплової енергії є Звіти про теплоспоживання та акти приймання-передачі теплової енергії за вказаний вище період.
За період з липня 2023 по травень 2024 позивачем ОСОБА_1 частково проводилась оплата за послуги відповідача, а саме, послуги з постачання теплової енергії та абонентське обслуговування, що підтверджується платіжними інструкціями АТ КБ «Приват Банк».
Згідно з розрахунком заборгованість ОСОБА_1 за період з 01 грудня 2018 року по 01 травня 2024 складає – 48 104,32 грн, з яких: 22 911,22 грн - заборгованість за послугу з опалення за період з 01 квітня 2018 року по 04 листопада 2021 року; 15 362,88 грн - заборгованість за послугу з постачання теплової енергії за період з 05 листопада 2021 року по 01 травня 2024 року; 690,85 грн - опалення місць загального користування (МЗК) за період з 05 листопада 2021 року по 31 грудня 2021 року; 278,73 грн - плата за функціонування системи за період з 05 листопада 2021 року по 31 грудня 2021 року; 7 528,34 грн - загальнобудинкові потреби на опалення за період з 01 січня 2022 року по 01 травня 2024 року; 1 332,20 грн - транзит за період з 01 січня 2022 року по 01 травня 2024 року.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог позивачки про захист прав споживачів, суд першої інстанції виходив з того, що позивачкою не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження заявлених позовних вимог та не доведено порушення прав споживача теплової енергії в контексті Закону України «Про захист прав споживачів».
Колегія суддів погоджується з таким виновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Між сторонами виникли правовідносини з приводу постачання теплової енергії, які регулюються законами України «Про теплопостачання», «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630 (далі - Правила), Методикою розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків та визначення плати за їх опалення, затвердженої наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 31 жовтня 2006 року № 359.
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.
Відповідно до частини першої та другої статті 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.
Тлумачення частини другої статті 14 ЦК України свідчить, що критерії правомірності примусу суб`єкта цивільного права до певних дій (бездіяльності), пов`язується з тим, що відповідні дії (бездіяльність) мають бути обов`язковими для такого суб`єкта.
Відповідно до частини першої статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
Тлумачення як положень частини першої статті 714, так і інших норм глави 54 ЦК дозволяє стверджувати, що по своїй суті договір, на підставі якого відбувається постачання теплової енергії споживачу, є видом договору купівлі-продажу. Такий же висновок можливо зробити й при тлумаченні норм, закріплених в Законі України «Про теплопостачання».
У тексті Закону України «Про теплопостачання» неодноразово вживається словосполучення «договір купівлі-продажу» (зокрема: стаття 1, частина четверта статті 19, частина перша статті 25, пункти 6, 7, 8 частини першої статті 31).
Згідно з пунктом 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» до затвердження центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг співвласники багатоквартирного будинку або іншої будівлі, де налічуються два або більше споживачів, можуть визначити свій порядок розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг відповідно до положень статті 10 цього Закону, а також прийняти рішення про незастосування положень частини п`ятої статті 10 цього Закону при розрахунках за житлово-комунальні послуги у відповідному будинку, будівлі.
Положеннями частини першої статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.
Відповідно до частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору та оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Згідно зі статтею 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.
Разом з цим Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (Правила) регулювалось Питання відключення окремих споживачів від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання в спірний період.
Відповідно до п.п. 24, 25 Правил, споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.
Згідно з п. 26 Правил, відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України «Про теплозабезпечення» схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.
Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4 (Порядок), визначено процедуру відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води житлового будинку при відмові споживачів від таких послуг.
Відповідно до п. 2.1 Порядку для вирішення питання відключення житлового будинку (квартири) від мереж централізованого опалення його власник (власники) повинен (повинні) звернутися до Комісії з письмовою заявою про відключення від мереж ЦО і ГВП. До заяви додається копія протоколу загальних зборів мешканців будинку щодо створення ініціативної групи з вирішення питання відключення від мереж ЦО і ГВП та прийняття рішення про влаштування у будинку системи індивідуального або автономного опалення. Рішення про відключення будинку від системи централізованого опалення з улаштуванням індивідуального опалення повинно бути підтримане всіма власниками (уповноваженими особами власників) приміщень у житловому будинку. Комісія після вивчення наданих власником (власниками) документів, у місячний строк приймає рішення щодо відключення від мереж ЦО і ГВП, улаштування індивідуальної (автономної) системи теплопостачання та збір вихідних даних і технічних умов для виготовлення проектної документації. Засідання комісії відбувається за участю заявника або його уповноваженого представника. Рішення комісії оформлюється протоколом, витяг з якого у десятиденний строк надається заявникові.
Відповідно до п. 2.2.1 Порядку при позитивному рішенні Комісії заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального (автономного) опалення.
Відповідно до п. 2.3 Порядку отримання технічних умов може виконуватися безпосередньо заявником або відповідно до договору проектною чи проектно-монтажною організацією.
Відповідно до п. 2.3.1 Порядку проект індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж ЦО і ГВП виконує проектна або проектно-монтажна організація на підставі договору із заявником.
Відповідно до п. 2.4.2 Порядку проект узгоджується з усіма організаціями, які видали технічні умови на підключення будинку до зовнішніх мереж.
Відповідно до п. 2.5 Порядку відключення приміщень від внутрішньо будинкових мереж ЦО і ГВП виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника житлового будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця послуг з ЦО і ГВП та власника, наймача (орендаря) квартири, або уповноваженої ним особи.
Відповідно до п. 2.6 Порядку по закінченню робіт складається акт про відключення будинку від мереж ЦО і ГВП і в десятиденний термін подається заявником до Комісії на затвердження.
Відповідно до п. 2.7 Порядку після затвердження акта на черговому засіданні комісії сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання.
Таким чином, чинним законодавством України встановлено чіткий порядок відключення споживача від мереж централізованого опалення, який передбачає виконання низки проектно-технічних дій та погоджень їх результатів з уповноваженим органами.
Разом з цим, згідно з наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства №169 від 06 листопада 2007 року було внесено зміни до Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води (далі-Порядок), а саме, відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води дозволялось лише житловим будинком в цілому, а не окремих приміщень (квартир) у ньому.
З матеріалів справи слідує, що реконструкція квартири АДРЕСА_3 , шляхом її приєднання до квартири АДРЕСА_5 відбулася 2011 році, тобто на момент об`єднання приміщень квартир в одну на законодавчому рівні було заборонено відключення окремих квартир від мереж централізованого опалення, здійснення розподілу обсягів теплової енергії КПТМ «Криворіжтепломережа» на дані приміщення, як окремі з різними джерелами опалення та опалювальними площами, здійснювалось правомірно.
При цьому, за період з 01 квітня 2018 року по 04 листопада 2021 року нарахування за послугу централізованого опалення виконувалося відповідно до п. 12 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 передбачено, що споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалювальній площі квартири АДРЕСА_3 , а саме на 49,4 м2. 
Тому посилання позивачки про неотримання послуг з централізованого опалення через фактичну відсутність у квартирі АДРЕСА_5 опалювальних пристроїв та транзитних трубопроводів, як на підставу звільнення від сплати заборгованості, є необґрунтованими та безпідставними.
Також хибними є посилання позивача на технічний висновок ТОВ «Кривбасбудсервіс» про можливість змін в конструкціях квартир АДРЕСА_3 , АДРЕСА_7 від 19 листопад 2009 року, як на підставу звільнення від сплати заборгованості за централізоване опалення та доказ відсутності мереж відповідача у приміщенні квартири після перепланування, оскільки вказаним висновком встановлено, що об`єднання та зміна схеми квартир з метою поліпшення житлових умов не впливає на загальну конструктивну схему будівлі, тобто житлового будинку, даний висновок не є документом, який дає підстави для відключення квартири позивача від мереж централізованого опалення та звільнення останньої від сплати за послуги теплопостачання. При цьому, пунктом 4.2 даного висновку передбачено, що для виконання будівельних робіт демонтаж та монтаж сантехнічного обладнання та інженерних мереж водопостачання та теплопостачання слід погодити з обслуговуючими житловий будинок комунальними підприємствами, чого зроблено не було.
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
На підставі наведеного вище колегія суддів погоджується з висновко суду першої інстанції про те, що позивачкою не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження заявлених позовних вимог та не доведено порушення прав споживача теплової енергії в контексті Закону України «Про захист прав споживачів».
Доводи апеляційної скарги вказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.
Посилання апелянта в апеляційній сказі на те, що квартира АДРЕСА_3 фактично не існувало в період за який нараховується спірна заборгованість, оскільки колишня квартира АДРЕСА_3 стала частиною квартири АДРЕСА_5 не можуть бути підставою для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , оскільки квартира АДРЕСА_8 не була відокремлена від постачання послуг з централізованого опалення та фактично нарахування за послугу централізованого опалення за період з 01 квітня 2018 року по 04 листопада 2021 року нарахування за послугу централізованого опалення пропорційно опалювальній площі квартири АДРЕСА_3 , а саме на 49,4 м2. 
Ухвалюючи рішення в частині задоволення задоволення зустрічних позовних вимог КПТМ «Криворіжтепломережа», суд першої інстанції виходив з доведеності обставин порушення ОСОБА_1 оплати за спожиту теплову енергію, внаслідок чого КПТМ «Криворіжтепломережа» отримало право на відшкодування завданих збитків у судовому порядку.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.
КПТМ «Криворіжтепломережа», засновником та власником якого є орган місцевого самоврядування в особі Криворізької міської ради, створене з метою отримання прибутку в результаті діяльності з виробництва, транспортування, постачання та реалізації теплової енергії споживачам м. Кривого Рогу для потреби опалення та гарячого водопостачання. На виконання своєї статутної мети КПТМ «Криворіжтепломережа» надає житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії для потреб опалення за адресою: АДРЕСА_2 .
З 05 листопада 2021 рок договірні відносини між КПТМ «Криворіжтепломережа» та споживачами-власниками квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку врегульовані індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії від 05 жовтня 2021 року, що викладений в порядку ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VIIІ. Цією ж нормою передбачено, що плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, складається з: плати за послугу, що розраховується, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства; плати за абонентське обслуговування, яке не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України.
Цей договір має форму публічного договору приєднання та набуває чинності через 30 днів з моменту опублікування його на сайті підприємства.
Відповідно до частини 6 статті 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» обсяг теплової енергії, витраченої на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання, визначається за методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, та розподіляється між споживачами пропорційно до площі (об`єму) квартири (іншого нежитлового приміщення, яке є самостійним об`єктом нерухомого майна) або за рішенням співвласників будівлі - за іншим принципом, визначеним цією методикою.
Для споживачів всіх категорій, приміщення яких розташовані у одному житловому будинку, надається комунальна послуга - послуга з постачання теплової енергії за Правилами надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджені постановою КМУ від 21 серпня 2019 року № 830 (далі - Постанова № 830).
Згідно з абз. 6 п. 14 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 830 відокремлення (відключення) від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води не звільняє власників квартир та нежитлових приміщень від обов`язку відшкодування витрат за обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень та на функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будівлі/будинку. Такий обсяг теплової енергії розраховується та розподіляється між всіма споживачами відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22 листопада 2018 року №315.
Місця загального користування (далі - МЗК) - загальнодоступні місця у будівлі/будинку (вестибюль, загальний коридор, сходова клітка, загальні кухні, спільні душові та санвузли, загальні пральні, передпокій квартири тощо), окрім допоміжних приміщень.
Відповідно до розділу III Методики розподілу передбачено, що обсяг теплової енергії, витрачений на опалення МЗК та допоміжних приміщень будівлі, визначається як частка від загального обсягу споживання теплової енергії на опалення будівлі:
Розділом V Методики розподілу передбачено, що обсяг теплової енергії, витраченої на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи опалення, приймається як частка від загального обсягу теплової енергії, спожитої на опалення будівлі при подачі теплоносія в опалювальні приміщення від центрального теплового пункту або теплогенеруючої/когенераційної установки, яка не є автономною – 8%.
З 01 січня 2022 року здійснюється нарахування ЗБП (загально будинкові потреби) відповідно до Наказу Міністерства регіонального розвитку громад та територій № 358 від 28 грудня 2021 року «Про внесення змін в Методику розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, яким передбачено, що обсяг теплової енергії витрачений на загально будинкові потреби опалення визначено спрощено: як частка від загального обсягу споживання теплової енергії на опалення будівлі: 1-5 поверхова – 25%; 6-10 поверхова – 20%; вище 10 поверхів – 15%.
Загальнобудинкові потреби на опалення (ЗБП) - витрати на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень, функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будівлі/будинку, без врахування обсягу теплової енергії, витраченої на функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання, та обсягу теплової енергії, який надходить від ділянок транзитних трубопроводів до приміщень з індивідуальним опаленням та/або окремих приміщень з транзитними мережами опалення.
З 05 листопада 2021 року відповідно до п. 11 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII від 09 червня 2018 року встановлено розмір плати за абонентське обслуговування за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії з витратами на обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку теплової енергії.
Відповідачу проводились нарахування відповідно до тарифів на теплову енергію, які встановлені: з 06 жовтня 2018 року відповідно до Постанови НКРЕКП від 27 лютого 2018 року № 240 «Про внесення змін до постанови НКРЕКП від 31 березня 2015 року №1171» тариф для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії за 1 Гкал становить 1 431,15 грн./Гкал (з ПДВ); тариф для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії становить 67,34 грн/кв.м (з ПДВ);
з 01 січня 2019 року відповідно до Постанови НКРЕКП від 10 грудня 2018 року № 1752 «Про встановлення тарифів на послугу з централізованого опалення, що надається населенню КПТМ «Криворіжтепломережа», яке є виконавцем цієї послуги» тариф для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії за 1 Гкал становить 1 701,19 грн/Гкал (з ПДВ); тариф для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії становить 80,04 грн/кв.м (з ПДВ);
з 25 жовтня 2021 року послуга з постачання теплової енергії- 1701,19 грн/Гкал (з ПДВ), послуга з постачання теплової енергії з урахуванням витрат на утримання та ремонт центральних теплових пунктів – 2 342,32 грн/ Гкал (з ПДВ); послуга з постачання теплової енергії без урахування витрат на утримання та ремонт центральних теплових пунктів – 2 228,34 грн/Гкал (з ПДВ); відповідно до Рішення Виконавчого комітету Криворізької міської ради від 22 жовтня 2021 року № 530 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послугу з постачання теплової енергії Комунальному підприємству теплових мереж «Криворіжтепломережа» з урахуванням інтересів Криворізької міської територіальної громади».
Відповідно до наказів КПТМ «Криворіжтепломережа» № 712 (зі змінами), № 791 відповідно від 03 листопада 2021 року, 30 листопада 2021 року Про встановлення розміру плати за абонентське обслуговування за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії, Про внесення змін до наказу від 03 листопада 2021 року № 712, встановлено плату за абонентське обслуговування за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії з витратами на обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку теплової енергії у розмірі граничного розміру - 33,74 грн (з ПДВ) та без таких витрат - 22,05 грн; з 01 грудня 2021 року встановлено плату за абонентське обслуговування за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії з витратами на обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку теплової енергії у розмірі граничного розмірі плати – 35,19 грн та плату за абонентське обслуговування без витрат на обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку теплової енергії у розмірі - 22,05 грн (з ПДВ); з 01 липня 2022 року по 30 листопада 2022 року - з витратами з витратами на обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку - 36,88 грн та без витрат на обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку - 17,87 грн; з 01 грудня 2022 року - з витратами на обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку - 36,19 грн та без витрат на обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку - 17,70 грн. Граничний розмір плати встановлений Постановою КМУ № 808 від 21 серпня 2019 року «Про встановлення граничного розміру плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для комунальних послуг, що надаються споживачам за індивідуальними договорами про надання комунальних послуг або за індивідуальними договорами з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг», інформація про які розміщуються на офіційному веб-сайті виконавця даної послуги.
Так як, будинок АДРЕСА_4 , є багатоповерховим, опалення до квартири АДРЕСА_5 здійснюється від транзитних трубопроводів житлового будинку і є невід`ємною частиною системи опалення вказаного будинку, це свідчить про те, що відповідач отримує відповідну житлово-комунальну послугу. Доказами подачі теплової енергії до будинку є акти про подачу теплоносія та про його відключення.
Нарахування по послузі з постачання теплової енергії здійснювалось ОСОБА_1 наступним чином: за період з 01 квітня 2018 року по 04 листопада 2021 року нарахування за послугу централізованого опалення виконувалося відповідно до п. 12 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 передбачено, що споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалювальній площі квартири АДРЕСА_3 , а саме на 49,4 кв.м.
З 05 листопада 2021 року договірні відносини між КПТМ «Криворіжтепломережа» та споживачами - власниками квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку врегульовані індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії від 05 жовтня 2021 року, що викладений в порядку ч. 5 ст. 13 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII.
Цією ж нормою передбачено, що плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, складається з: плати за послугу, що розраховується, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства; плати за абонентське обслуговування, яке не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України.
За період з 05 листопада 2021 року по 31 грудня 2021 року нарахування по послузі з постачання теплової енергії складається з: опалення – на площу 49,4 м2 (опалювальна площа квартири АДРЕСА_3 ); місць загального користування – на площу 126,9 м2 (опалювальні площі квартир АДРЕСА_9 ); функціонування – на площу 126,9 м2 (опалювальні площі квартир АДРЕСА_9 ).
За період з 01 січня 2022 року по 31 травня 2024 року нарахування по послузі з постачання теплової енергії складається з: опалення – на площу 49,4 м2 (опалювальна площа квартири АДРЕСА_3 ); загальнобудинкові потреби – на площу 126,9 м2 (опалювальні площі квартир АДРЕСА_3 і АДРЕСА_5 ); транзитні трубопроводи (квартири АДРЕСА_5 ).
Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Разом з цим, ОСОБА_1 не виконала обов`язок, покладений на неї умовами публічного договору оговору, не здійснила розрахунок у повному обсязі в строки, передбачені договором, у зв`язку з чим, за період з 01 грудня 2018 року по 01 травня 2024 року утворилась заборгованість – 48 104,32 грн.
Відповідно до ч. 4 ст. 319 і ст. 322 ЦК України, власність зобов`язує і власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Отже, суд першої інтсанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що обставини порушення оплати за спожиту теплову енергію є доведеними повністю, внаслідок чого КПТМ «Криворіжтепломережа» отримало право на відшкодування завданих збитків у судовому порядку, що є підставою для задоволення зустрічних позовних вимог КПТМ «Криворіжтепломережа» про стягнення з ОСОБА_1 боргу за послугу з постачання теплової енергії за період з 01 грудня 2018 року по 01 травня 2024 року в розмірі 48 104,32 грн. 
Доводи апеляційної скарги вказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.
У справі, що розглядається, судом першої інстанції надано відповідь на всі істотні питання, що виникли під час кваліфікації спірних відносин. Наявність у апелянта іншої точки зору на встановлені судом обставини та щодо оцінки наявних у матеріалах доказів не спростовує законності та обґрунтованості прийнятих судом першої інстанції рішення та фактично зводиться до спонукання суду апеляційної інстанції до прийняття іншого рішення - на користь апелянта.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів апелянта по суті спору та їх відображення в оскаржуваному судовому рішенні, питання вмотивованості висновків суду, колегія суддів виходить з того, що у справі, яка переглядається, сторонам надано мотивовану відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, а доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих і правильних висновків суду першої інстанції.
Наведені апелянтом в апеляційній скарзі доводи не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте відповідно до вимог ст.89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.
У силу положень статей 76-78, 83, 84, 87, 89, 228, 235, 263-265 ЦПК України місцевим судом всебічно, повно та об`єктивно надано оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному окремому доказу, а підстави їх врахування чи відхилення є мотивованими. Всі докази оцінено судом у їх сукупності з урахуванням фактичних обставин справи.
Висновки суду узгоджуються із судовою практикою Верховного Суду у подібних правовідносинах, зокрема у постановах від 10 липня 2024 року у справі № 127/16211/23 (провадження № 61-1964св24) та 10 грудня 2024 року у справі № 299/8679/23 (провадження № 61-14033св24), що спростовує відповідні доводи апеляційної скарги (частина четверта статті 263 ЦПК України). Судова практика у цій категорії справ є сталою та сформованою, а відмінність залежить лише від доказування.
Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).
У контексті вказаної практики колегія суддів вважає вищенаведене обґрунтування цієї постанови достатнім, а висновки суду першої інстанції визнає більш логічно обґрунтованими та послідовними, аніж аргументи апеляційної скарги позивача.
Суд першої інстанції правильно встановив правову природу заявленого позову, в достатньому обсязі визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, не допустив порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення спору, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам статей 263, 264 ЦПК України, підстави для його скасування з мотивів, які викладені в апеляційній скарзі, відсутні.
Згідно із пунктом 1 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до вимог статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
У такому разі розподіл судових витрат у вигляді сплаченого позивачкою судового збору за подання апеляційної скарги не проводиться згідно зі статтями 141, 382 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд, 
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Якименко Сергій Георгійович, залишити без задоволення.
Рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 жовтня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.
Повне судове рішення складено 13 січня 2026 року. 

Головуючий: 

Судді: