ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2026 року 	Луцьк	Справа № 140/10618/25 	

Волинський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого-судді Плахтій Н.Б., 
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу державного нагляду (контролю) у Волинській області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови, 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі – позивач, ОСОБА_1 ) звернувся з позовом до Відділу державного нагляду (контролю) у Волинській області Державної служби України з безпеки на транспорті (далі – відповідач, відділ Укртрансбезпеки) визнання протиправною та скасування постанови від 18.08.2025 №003897 про застосування адміністративно-господарського штрафу в сумі 17000 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що старшим державним інспектором Відділу державного нагляду (контролю) у Волинській області 02.07.2025 проведено перевірку транспортного засобу Volkswagen АС8888С1, під керуванням ОСОБА_2 , що належить ОСОБА_1 , за результатами якої складено Акт №ОАР003838. Згідно з даним Актом під час проведення перевірки виявлено порушення, а саме: не оформлено індивідуальну контрольну книжку водія та в ТТН №00000033 від 02.07.2025 відсутній обов`язковий реквізит про автомобільного перевізника.
Позивач зазначає, що відповідачу були надані письмові пояснення щодо складеного Акту з клопотанням про звільнення від адміністративної відповідальності з огляду на малозначимість діяння. Однак 18.08.2025 відділ Укртрансбезпеки виніс постанову №003897 про застосування адміністративно-господарського штрафу за порушення вимог статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 №2344-III (далі – Закон №2344-III). Відповідальність за таке порушення передбачена абзацом 3 частини першої статті 60 цього Закону, у зв`язку з чим позивача було притягнуто до адміністративно-господарської відповідальності та накладено штраф у розмірі 17000 грн.
ОСОБА_1 вважає спірну постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки порушення про відсутність належним чином оформленої індивідуальної контрольної книжки водія виникло через відсутність бланків. При цьому водій дотримувався встановленого режиму праці та відпочинку; у нього були наявні інші документи, що підтверджували виконання рейсу; одразу після перевірки індивідуальну контрольну книжку оформлено належним чином. Також, позивач зазначає, що водій ОСОБА_2 працює за єдиним графіком роботи по підприємству з понеділка по п`ятницю з 09:00 год. по 18:00 год., перерва на обід з 13:00 по 14:00 год. Працюючи за єдиним графіком підприємства, що становить 8-годнний робочий день, ОСОБА_2 здійснював перевезення вантажу 02.07.2025 в межах такого графіка. Крім іншого, перевезення здійснювалось виключно в межах Луцького району.
Щодо відсутності обов`язкових реквізитів в ТТН позивач зазначає, що обов`язковий реквізит упущено через технічну помилку, однак інші обов`язкові поля ТТН були заповнені, а інформація про перевізника була внесена до накладної одразу після виявлення недоліку.
Також позивач звертає увагу на те, що порушення носили виключно формальний характер та не створили ризиків безпеці. Одразу після перевірки всі недоліки усунуті. Після перевірки 02.07.2025 застосовано внутрішні заходи: інструктажі, оновлення шаблонів документів.
З наведених підстав позивач просить позов задовольнити. 
Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 22.09.2025 прийнято дану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за цим позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами (а.с.15).
Представник відповідача у відзиві (а.с.18-24) позовні вимоги не визнала та в обґрунтування своїх заперечень вказала, що 02.07.2025 посадовою особою Укртрансбезпеки на підставі направлення на рейдову перевірку №ОНР 000108 проведено перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт щодо ОСОБА_1 . Водій надав для перевірки посвідчення водія НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_2 , товарно-транспортну накладну №00000033, що не містила всіх обов`язкових реквізитів (щодо автомобільного перевізника). Індивідуальна контрольна книжка водія ОСОБА_2 була відсутня. Вказані порушення зафіксовано в Акті №ОАР003838 від 02.07.2025.
Відтак, як вбачається із наведеного, порушенням є відсутність реквізитів ТТН саме у момент перевірки, тому подальше дооформлення такого документу (що має бути оформленим ще перед поїздкою) не виключає відповідальності за абзацом 3 частини першої статті 60 Закону №2344-ІІІ. 
Отже, законодавець окреслив межі, за яких настає відповідальність установлена абзацом 3 частини першої статті 60 Закону №2344-III. Тому, саме у випадку відсутності товаро-транспортної накладної у паперовій та/або електронній формі або її обов`язкових реквізитів, для перевізника настають наслідки передбачені цією нормою у вигляді застосування адміністративно-господарського штрафу.
Водночас, зміст та форма товаро-транспортної накладної повинні відповідати вимогам, установленим Законом №2344-III та Правилами перевезень вантажів, і дотримання цих умов є обов`язком перевізника, невиконання якого є підставою для застосування до нього відповідних заходів реагування.
Звертає особливу увагу на те, що йдеться не про документи, які підтверджують виконання рейсу (в даному випадку це може зробити ТТН), а саме документ, що обліковує робочий час і час відпочинку водія. У даному випадку зауваження позивача щодо наявності документу, що підтверджує виконання рейсу, є беззмістовним.
Іншим способом контролю водіїв є індивідуальна контрольна книжка, яка відображає відомості про тривалість змінного періоду керування. Чинним законодавством відсутність контролю робочого часу щодо певної категорії водіїв не передбачена. Таким чином, положення допускає облік робочого часу водіїв, як тахографом, так і індивідуальною контрольною книжкою водія чи копією графіку змінності водіїв.
Натомість, єдиний графік роботи по підприємству не є графіком змінності водіїв та не належить до документів, визначених Положенням про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 (далі – Положення №340), що можуть виконувати функцію обліку робочого часу і водія конкретно, а не працівника загалом.
Відтак, наявність у суб`єкта господарювання єдиного графіку роботи по підприємству, але відсутність у водія під час перевірки копії графіку змінності водіїв чи індивідуальної контрольної книжки є порушенням, відповідальність за яке передбачена абзацом 3 частини першої статті 60 Закону №2344-ІІІ. 
У наведеному контексті представник відповідача зауважує, що під час перевірки позивач не надав індивідуальну контрольну книжку чи копію графіку змінності водіїв із записами щодо режиму праці та відпочинку водія. Вказана обставина позивачем не заперечується. Позивач стверджує, що оформив індивідуальну контрольну книжку уже після перевірки. Так, під час перевірки водій перебував за кермом, перевозив вантаж відповідно до ТТН, а відтак робоча зміна ОСОБА_2 була розпочата.
З наведених підстав просить відмовити у задоволенні позову повністю. 
Інші заяви по суті справи не надходили.
Враховуючи вимоги статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов не підлягає до задоволення з огляду на наступне.
Суд встановив, що ОСОБА_1 є власником транспортного засобу Volkswagen LT35, 2002 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с.36зворот). 
Посадовими особами відповідача на підставі направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) №000108 від 27.06.2025 (а.с.29) проводилася рейдова перевірка, про що складений акт від 02.07.2025 №ОАР003838 проведення рейдової перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом (а.с.29зворот).
У наведеному акті зафіксовано, що під час перевірки транспортного Volkswagen LT35, номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 , що належить ОСОБА_1 , виявлено порушення під час надання послуг з перевезень вантажів т/з з повною масою 3500 кг, перевізник не забезпечив водія оформленою індивідуальною контрольною книжкою водія та оформленою товарно-транспортною накладною (ТТН №00000033 від 02.07.2025 відсутні обов`язкові реквізити, а саме: відсутні реквізити про автомобільного перевізника).
03.07.2025 відповідач скерував на поштову адресу ОСОБА_1 лист про призначення на 28.07.2025 розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт (а.с.30).
Позивачем надано відділу Укртрансбезпеки пояснення до акту від 02.07.2025 №ОАР 003838, в яких просить визнати, що порушення мали формальний характер, викликані технічною опискою; урахувати факт оперативного усунення недоліків і відсутність загрози безпеці; звільнити від адміністративної відповідальності з огляду на малозначність діяння (а.с.30-31). Представник позивача Плечук О.О. подав клопотання про перенесення розгляду справи (а.с.33)
28.07.2025 відповідач скерував на поштову адресу ОСОБА_1 лист про призначення на 18.08.2025 розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт (а.с.33зворот).
За наслідками розгляду справи відповідачем 18.08.2025 винесено постанову №003897 про застосування до перевізника ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу в розмірі 17000,00 грн на підставі абзацу 3 частини першої статті 60 Закону №2344-ІІІ (а.с.7, 34).
Незгода позивача із вказаною постановою стала підставою для звернення до суду з цим позовом. 
Надаючи оцінку постанові про застосування адміністративно-господарського штрафу, суд враховує такі нормативно-правові акти.
Частиною другою статті 19 Конституції України визначено обов`язок органів держаної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спеціальним законом, який визначає засади організації та діяльності автомобільного транспорту та регулює спірні правовідносини є Закон №2344-ІІІ.
Відповідно до частини сьомої статті 6 Закону №2344-ІII центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм та стандартів на автомобільному транспорті.
Згідно з абзацом першим пункту 8 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №103, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.
За змістом частини дванадцятої статті 6 Закону №2344-III державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.
Як установлено частиною чотирнадцятою статті 6 Закону №2344-III, державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).
Згідно з частинами сімнадцятої-двадцятої статті 6 Закону №2344-III рейдові перевірки (перевірки на дорозі) дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.
У разі проведення позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі) автомобільний перевізник, що буде перевірятися, про час проведення перевірки не інформується.
Під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, мають право: використовувати спеціалізовані автомобілі; використовувати спеціальне обладнання, призначене для перевірки дотримання водіями норм режиму праці та відпочинку; супроводжувати транспортний засіб, що має ознаки порушення нормативів вагових або габаритних параметрів, до найближчого місця зважування (на відстань не більше 50 кілометрів) для здійснення габаритно-вагового контролю, а також забороняти подальший рух такого транспортного засобу у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України; здійснювати габаритно-ваговий контроль транспортних засобів; використовувати стаціонарні або пересувні пункти габаритно-вагового контролю; використовувати засоби фото- і відеофіксації процесу перевірки, у тому числі в автоматичному режимі; у разі виявлення порушень законодавства щодо габаритно-вагового контролю під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) копіювати, сканувати документи, які пред`являють водії транспортних засобів під час проведення такої перевірки, та використовувати їх як доказ під час розгляду справ про порушення законодавства; здійснювати опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення адміністративного правопорушення, свідками якого вони були або могли бути.
Автомобільні перевізники, їх уповноважені особи (водії), автомобільні самозайняті перевізники, суб`єкти господарювання, які надають автостанційні послуги, мають право фіксувати процес проведення планової, позапланової або рейдової перевірки (перевірки на дорозі) засобами фото- і відеотехніки, не перешкоджаючи проведенню таких перевірок.
Процедура проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт визначена Порядком проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 (далі - Порядок №1567).
Як установлено пунктом 5 Порядку №1567, під час проведення рейдової перевірки перевіряється дотримання автомобільними перевізниками та водієм вимог законодавства про автомобільний транспорт.
Вичерпний перелік питань щодо дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт, який перевіряється під час проведення рейдової перевірки посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті, затверджений наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 16.04.2025 №703 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05 травня 2025 року за №666/44072).
Відповідно до підпункту 7 пункту 1 глави ІІ цього переліку перевіряється наявність та надання водієм для перевірки документів, на підставі яких виконується перевезення: для вантажних автомобілів з повною масою до 3,5 т включно: індивідуальну контрольну книжку водія або копію графіка змінності водіїв, або картку водія, або інформацію з діючого та повіреного тахографа (заповнені реєстраційні листки режиму праці та відпочинку водіїв - тахокарти у кількості, встановленій ЄУТР), або у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом - роздруковану на паперовому носії інформацію про роботу та відпочинок водія.
Водночас водій транспортного засобу після зупинки транспортного засобу зобов`язаний надавати посадовій особі документи, на підставі яких здійснюється перевезення, виконувати вимоги посадової особи, передбачені законодавством про автомобільний транспорт, та розпочинати рух лише з дозволу посадової особи (пункт 12 Порядку №1567).
Згідно з пунктом 13 Порядку №1567 у разі виявлення в ході рейдової перевірки транспортного засобу порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою, яка провела перевірку, складається акт проведення рейдової перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом за формою згідно з додатком 2 (далі - акт проведення перевірки).
У пункті 15 Порядку №1567 визначений виключний перелік питань, що перевіряється контролюючими особами під час здійснення рейдової перевірки, зокрема, в частині виконання вантажних перевезень перевіряється: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону; додержання водієм режиму праці та відпочинку; виконання водієм вимог Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.
Як встановлено пунктами 20, 21 Порядку №1567, виявлені під час рейдової перевірки (перевірки на дорозі) порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму. У разі виявлення в ході рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.
Згідно з частинами першою-другою статті 48 Закону №2344-III автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.
Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:
для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;
для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, перед законодавством.
З акта проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт від 02.07.2025 №ОАР003838 слідує, що при здійсненні 02.07.2025 перевірки транспортного засобу Volkswagen, номерний знак НОМЕР_4 , що належить ОСОБА_1 , встановлено, що перевізник не забезпечив водія оформленою індивідуальною контрольною книжкою водію та у оформленій товарно-транспортній накладній від 02.07.2025 №00000033 відсутні обов`язкові реквізити, а саме: реквізити про автомобільного перевізника.
Водій ОСОБА_2 з порушенням не згідний, вказував, що пояснення надасть в суді.
Статтею 60 закону №2344-III визначено, що за такий вид порушення законодавства про автомобільний транспорт як перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтею 39 і 48 цього Закону, до автомобільних перевізників застосовується штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. 
Як випливає з матеріалів справи, 18.08.2025 згідно з оскаржуваною постановою №003897 до позивача застосовано адміністративно-господарський штраф у розмірі 17000,00 грн саме за відсутність на момент проведення перевірки документів, визначених статтею 39 Закону №2344-III. 
Спірним у цій справі є питання щодо того, чи можна вважати відсутність обов`язкового реквізиту у товарно-транспортній накладній порушенням, а також чи є підставою для висновків контролюючого органу про встановлене порушення відсутність у позивача індивідуальної контрольної книжки.
У Законі №2344-III (стаття 1) наведені терміни вживаються в такому значенні, зокрема, товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу (крім фізичних осіб, які здійснюють перевезення вантажу за рахунок власних коштів та для власних потреб) документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, який складається у паперовій та/або електронній формі та містить обов`язкові реквізити, передбачені цим Законом та правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом.
Подібні за змістом визначення містить глава 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 №363 затверджено (зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 20.02.1998 за №128/2568, далі - Правила №363).
За приписами пунктів 11.1, 11.2, 11.3 Правил №363 основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил. Оформлення перевезень вантажів товарно-транспортними накладними здійснюється незалежно від умов оплати за роботу автомобіля. Товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом виписує Замовник (вантажовідправник) у трьох примірниках.
Суд підкреслює, що законодавство передбачає обов`язкову наявність товарно-транспортної накладної для всіх перевезень вантажів, окрім випадків, коли такі перевезення здійснюються фізичною особою для власних потреб та за власний рахунок.
Положеннями статті 48 цього ж Закону визначено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. 
При оформленні товарно-транспортної накладної вантажовідправник зазначає такі обов`язкові реквізити:
дата і місце складання;
вантажовідправник (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті);
автомобільний перевізник (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті), прізвище, ім`я, по батькові водія та номер його посвідчення;
вантажоодержувач (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті);
транспортний засіб (марка, модель, тип, реєстраційний номер автомобіля, причепа/напівпричепа), його параметри із зазначенням довжини, ширини, висоти, загальної ваги, у тому числі з вантажем, та маси брутто;
пункти завантаження і розвантаження.
Верховний суд в постанові від 31.10.2023 у справі №440/17062/21 вказав, що саме у випадку відсутності товаро-транспортної накладної у паперовій та/або електронній формі або її обов`язкових реквізитів, для перевізника настають наслідки, передбачені абзацом 3 частини першої статті 60 Закону №2344-III, у вигляді застосування адміністративно-господарського штрафу. Водночас, зміст та форма товаро-транспортної накладної повинні відповідати вимогам, установленим Законом №2344-III та Правилами перевезень вантажів, і дотримання цих умов є обов`язком перевізника, невиконання якого є підставою для застосування до нього відповідних заходів реагування.
Судом за матеріалами справи встановлено, що під час перевірки посадовій особові Укртрансбезпеки водій надав ТТН від 02.07.2025 №000000033 на здійснення перевезення вантажу автомобілем Volkswagen (державний номерний знак НОМЕР_3 ), у якій не зазначено автомобільного перевізника (а.с.57), при цьому вказано водія – ОСОБА_2 , вантажовідправника – ТОВ Лукачі ДТК та вантажоодержувача – Роїк Інну. 
Отже, відсутність у ТТН обов`язкового реквізиту – автомобільного перевізника є підставою для застосування до перевізника відповідних санкцій.
Щодо відсутності під час перевірки у водія індивідуальної контрольної книжки, суд зазначає наступне.
Вжите в частині другій статті 48 Закону №2344-III словосполучення «інші документи, передбачені законодавством» означає, що перелік документів згідно з вказаною нормою не є вичерпним.
Така конструкція норми зумовлена обов`язками, які Закон №2344-III покладає на автомобільного перевізника.
Зокрема, статтею 34 Закону №2344-III визначено, що автомобільний перевізник повинен: виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів; забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства.
Частиною другою статті 49 Закону №2344-III передбачено, що водій транспортного засобу зобов`язаний мати при собі та передавати для перевірки уповноваженим на те посадовим особам документи, передбачені законодавством, для здійснення зазначених перевезень; дотримуватись визначеного режиму праці та відпочинку.
Згідно з пунктом 1.3 розділу I Положення №340 його вимоги поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами.
Відповідно до пункту 6.3 розділу VI Положення №340 водій, що керує транспортним засобом, на автобусних маршрутах протяжністю до 50 км включно, вантажними автомобілями з повною масою до 3,5 тонн включно, веде індивідуальну контрольну книжку водія (додаток 3) або повинен мати копію графіка змінності водіїв, або використовувати діючий та повірений тахограф.
З матеріалів справи видно, що ОСОБА_1 є власником транспортного засобу марки Volkswagen (державний номерний знак НОМЕР_3 ), що підтверджується свідоцтвом про реєстрацією транспортного засобу серії НОМЕР_2 (а.с.36).
Відповідно до пункту F.1 свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 повна маса транспортного засобу становить 3500 кг.
Не є спірною та обставина, що при здійсненні 02.07.2025 перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт позивач посадовим особам відділу Укртрансбезпеки не надав індивідуальну контрольну книжку водія.
Отже, водій ОСОБА_2 здійснював 02.07.2025 перевезення вантажу без належно оформленої індивідуальної контрольної книжки водія. Це є порушенням Положення №340 щодо визначення тривалості змінного періоду керування і статті 48 Закону №2344-III. Посилання позивача на те, що одразу після перевірки оформлено індивідуальну книжку належним чином не спростовує порушення, так як у цьому випадку неможливо визначити період керування транспортним засобом водієм, який фактично здійснює перевезення без дати та часу початку цього перевезення.
Оскільки на момент зупинки транспортного засобу водій перебував за кермом, перевозив вантаж відповідно до ТТН від 02.07.2025 №000000033, то робоча зміна водія ОСОБА_2 у розумінні пункту 1.5 розділу І Положення №340 була розпочата без належно оформленої індивідуальної контрольної книжки водія.
Таким чином, відсутність у водія під час здійснення перевезення вантажу індивідуальної контрольної книжки водія свідчить про порушення позивачем законодавства про автомобільний транспорт, що має наслідком застосування санкцій, визначених статтею 60 Закону №2344-III.
Відповідно до частини першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Проаналізувавши вищевикладене, суд прийшов висновку, що постанова №003897 від 18.08.2025 про застосування адміністративно-господарського штрафу у сумі 17000,00 грн прийнята відповідачем з дотриманням вимог чинного законодавства України та в межах наданих йому повноважень, а тому в задоволенні позову про скасування зазначеної постанови слід відмовити повністю.
Керуючись статтями 243-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.
Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий-суддя Н.Б. Плахтій