ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 679/1163/25
Провадження № 22-ц/820/291/26

Хмельницький апеляційний суд
у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Гринчука Р.С., Костенка А.М., Спірідонової Т.В.,

розглянув в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 30 жовтня 2025 року, суддя Стасюк Р.М., у справі за позовом Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі філії «Відокремлений підрозділ «Хмельницька атомна електрична станція» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті комунальні послуги,
встановив:

У серпні 2025 року АТ «НАЕК «Енергоатом» в особі філії ВП «Хмельницька АЕС» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті комунальні послуги.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що АТ «НАЕК «Енергоатом» в особі філії ВП «Хмельницька АЕС» є єдиним постачальником послуг з централізованого опалення, холодного та гарячого водопостачання, водовідведення на території м. Нетішин.
09.10.2015 між ОСОБА_1 та філією ВП «Хмельницька АЕС» укладено договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення №86/16121/63-124-SD-15-03889.
АТ «НАЕК «Енергоатом» в особі філії ВП «Хмельницька АЕС» свої зобов`язання за вказаним договором виконало належним чином, у той час як ОСОБА_1 допустила порушення зобов`язань з оплати наданих послуг, внаслідок чого за період з 01.04.2021 по 01.07.2023 вона має заборгованість у розмірі 5347,47 грн.
Позивач просив стягнути з відповідача вищевказану суму заборгованості, інфляційні втрати за весь час прострочки в сумі 714,51 грн., 3% річних у сумі 128,83 грн. та судові витрати.
Рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 30.10.2025 позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «НАЕК «Енергоатом» в особі філії ВП «Хмельницька АЕС» заборгованість за спожиті комунальні послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, а також плати за абонентське обслуговування, яка виникла за період з 01.04.2021 по 01.07.2023 в сумі 5347,47 грн., інфляційні втрати за весь час прострочки в сумі 714,51 грн., 3% річних в сумі 128,83 грн., а всього 6190,81 грн. Вирішено питання судових витрат.
Суд першої інстанції зазначив, що позивачем доведено, а відповідачкою не спростовано тієї обставини, що у період з 01.04.2021 по 01.07.2023 позивачем було надано відповідачці житлово-комунальні послуги, однак остання плату за їх споживання у встановлені договором строки не проводила, внаслідок чого утворилася заборгованість.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.
На обґрунтування скарги зазначила, що вона з 09.11.2022 по теперішній час не проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
15.10.2025 вона звернулася до філії ВП «Хмельницька АЕС» із заявою про перерахунок заборгованості у зв`язку із її проживанням з 09.11.2022 в КСМЗ «Меджибізький дитячий будинок–інтернат», однак позивач про це суд не повідомив, внаслідок чого було ухвалено необґрунтоване рішення. 
Крім того, оскільки позивач був обізнаний із наявністю заборгованості відповідачки з 01.04.2021, тому ним пропущено строк позовної давності в частині позовних вимог.
У відзиві на апеляційну скаргу АТ «НАЕК «Енергоатом» в особі філії ВП «Хмельницька АЕС» вказало, що заборгованість ОСОБА_1 виникла за період з 01.04.2022 по 09.11.2022 тобто саме за той період, коли боржник проживав за вказаною адресою і користувалась комунальними послугами, відтак доводи апеляційної скарги є необґрунтованими.
Розгляд справи апеляційним судом проведено в порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишення без задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.
Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом встановлено, що 09.10.2015 між ОСОБА_1 та ДП «НАЕК «Енергоатом» від імені і за дорученням якої діє ВП «Хмельницька АЕС», правонаступником якого є АТ НАЕК «Енергоатом» в особі філії ВП «Хмельницька АЕС», укладено договір №86/16121/63-124-SD-15-03889 про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення по кімнаті АДРЕСА_2 , (далі по тексту-Договір). 
Відповідно до пункту 1 Договору його предметом є надання споживачу послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення на визначених договором умовах. 
Згідно з підпунктом 6 пункту 16 Договору споживач має право на несплату вартості послуг за період тимчасової відсутності споживача і членів його сім`ї (у разі відключення виконавцем холодної ота гарячої води і опломбування запірних вентилів у квартирі (будинку садибного типу) та відновлення надання відповідних послуг шляхом зняття пломб за власних рахунок протягом доби згідно з письмової заяви.
Підпунктом 7 пункту 16 Договору визначено, що споживач має право на зменшення розміру плати за послуги у разі тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї на підставі письмової заяви та офіційного документа, що підтверджує його/їх відсутність (довідка з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби, відбування покарання).
Пунктом 31 Договору встановлено, що він укладається на 1 рік і набирає чинності з дня його укладення. Договір вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення строку його дії однією із сторін не буде письмово заявлено про його розірвання або необхідність перегляду.
Зі змісту довідки про стан заборгованості ОСОБА_1 вбачається, що споживачу по кімнаті АДРЕСА_2 , відповідно до діючих тарифів та норм споживання, нараховувалася плата за послугами з централізованого опалення, холодного та гарячого водопостачання, водовідведення, а також абонплата. 
Загальний розмір заборгованості за період з 01.04.2021 по 01.07.2023 включно становить 5347,47 грн.
Також позивачем надані суду розрахунки інфляційних витрат за весь час прострочки, що становлять 714,51 грн. та 3% річних від простроченої суми заборгованості, що становить 128,83 грн.
Згідно з інформацією про реєстрацію місця проживання, наданою виконавчим комітетом Нетішинської міської ради від 22.08.2025 за №749/ЕП, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знята із зареєстрованого місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 14.07.2023, у зв`язку з вибуттям до с. Виноградівка, Хмельницького район, Хмельницької області.
Згідно із заявою від 15.10.2025, складеною ОСОБА_1 на ім`я генерального директора філії «ВП ХАЕС» Андрія Козори, ОСОБА_1 просила не нараховувати плату за воду та водовідведення у зв`язку з тим, що вона перебуває з 09.11.2022 по 29.06.2023 у КСМЗ «Меджибізький дитячий будинок-інтернат».
За змістом статті 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.
Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначені Законом України «Про житлово-комунальні послуги».
Пунктом 1 статті 7 вказаного Закону передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.
При цьому такому праву прямо відповідає обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Частинами 1, 3 статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.
У відповідності до частини 1 статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.
Обов`язок щодо оплати власниками квартир та споживачами житлово-комунальних послуг, крім вищенаведених положень законодавства, закріплений також у статті 162 ЖК України.
Частиною 1 статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. При цьому такими учасниками є: споживач, виробник, виконавець. Виробник може бути одночасно і виконавцем.
Пунктом 1 частини 1 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини 3 статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Відповідно до пункту 6 частини 2 статті 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець (підприємство, яке надає житлово-комунальні послуги) зобов`язаний проводити відповідні перерахунки розміру плати за житлово-комунальні послуги у разі їх ненадання.
Згідно з частиною 1 статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Частиною 6 статті 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.
Пунктом 36 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою КМУ №830 від 21.08.2019 визначено, що споживач здійснює оплату спожитої послуги щомісяця в порядку та строки, визначені договором.
Розрахунковим періодом для оплати спожитої послуги є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиту послугу), якщо інший порядок та строки не визначені договором (пункт 35 Правил).
Згідно з пунктом 37 Правил, споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення відповідного договору. Споживач не звільняється від оплати послуги за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (на іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб.
Відповідно до вимог статті 25 Закону України «Про теплопостачання» у разі відмови оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку.
Згідно з положенням пункту 6 частини 1 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право на неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг.
Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець комунальної послуги зобов`язаний розглядати у визначений законодавством строк претензії та скарги споживачів, у визначених законом випадках - управителів, і проводити відповідні перерахунки розміру плати за комунальні послуги в разі їх ненадання, надання не в повному обсязі, несвоєчасно або неналежної якості, а також в інших випадках, визначених договором про надання комунальних послуг.
Частинами 1-4 статті 12, частинами 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина 2 статті 78 ЦПК України).
Встановивши, що відповідач отримувала надані ВП «Хмельницька АЕС» послуги з централізованого опалення, постачання гарячої та холодної води, а також водовідведення, однак не оплачувала їх в повному обсязі, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про стягнення з відповідача заборгованості за отримані послуги за період з 01.04.2021 по 01.07.2023, а також інфляційні втрати та 3% річних за весь час прострочки.
Матеріали справи не містять доказів щодо звернення ОСОБА_1 до АТ «НАЕК «Енергоатом» в особі філії ВП «Хмельницька АЕС» із заявою про зміну фактичного місця проживання. 
Посилання відповідача на подані нею заяву від 15.10.2025 щодо не нарахування вартості комунальних послуг за воду та водовідведення колегія суддів відхиляє, оскільки відповідна заява не містить відмітки її подання виконавцю комунальних послуг. Крім того, ця заява була складена ОСОБА_1 після звернення до суду з даним позовом.
Посилання відповідача на сплив позовної давності також є необґрунтованим з огляду на наступне.
Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).
Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина 1 статті 261 ЦК України).
Початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.
Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина 4 статті 267 ЦК України).
Законом України від 30.03.2020, №540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». Зазначений закон набрав чинності 02.04.2020.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020, №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»(із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12.03.2020 на всій території України карантин, який неодноразово продовжувався постановами Кабінету Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2023, №651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, скасовано з 24.00 год. 30.06.2023.
24.02.2022 в Україні було введено воєнний стан згідно Указом Президента України від 24.02.2022, №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який в подальшому було неодноразово продовжено та дії на час ухвалення даного рішення.
На час звернення АТ «НАЕК «Енергоатом» в особі філії ВП «Хмельницька АЕС» до суду з даним позовом розділ «Прикінцеві і перехідні положення» ЦК України Законом України від 15.03.2022, №2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» у редакції Закону №3450-IX від 08.11.2023 було доповнено пунктом 19, згідно з яким у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, №64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, №2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.
Позивач звернувся до суду з указаним позовом 18.08.2025, позовні вимоги заявлені щодо стягнення заборгованості за період з 01.04.2021 по 01.07.2023. Таким чином, враховуючи, що закінчення строку позовної давності у даній справі припадає на період введеного в Україні воєнного стану, відповідний строк позивачем не пропущено.
Доводи апеляційної скарги не спростовують обґрунтованих висновків суду першої інстанції. 
Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та визначився з правовими нормами, які регулюють спірні правовідносини, внаслідок чого доводи апеляційної скарги слід визнати необґрунтованими.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 30 жовтня 2025 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: Р.С. Гринчук

А.М. Костенко

Т.В. Спірідонова