ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

05 лютого 2026 року 	м. Дніпро	справа № 206/1730/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді Лукманової О.М. (доповідач),
суддів: Божко Л.А., Дурасової Ю.В., 
розглянувши у порядку письмового провадження в м. Дніпро апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Самарського районного суду міста Дніпра від 07.05.2025 року (суддя Нестеренко Т.В., м. Дніпро, повний текст рішення складено 12.05.2025 року) в справі №206/1730/25 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Інспектора 2 взводу 1 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Ігнатенка Євгенія Яковлевича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, - 

в с т а н о в и в:
27.03.2025 року ОСОБА_1 (далі по тексту – позивач) звернувся до суду з позовом до Інспектора 2 взводу 1 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Ігнатенка Є.Я. (далі по тексту – відповідач-1), Департамент патрульної поліції (далі по тексту – відповідач-2), в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 17 березня 2025 року серії ЕНА № 4287799 ,якою притягнуто до адміністративної відповідальність передбаченої ч. 1 ст. 122 КУпАП; закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 1 ст. 122 КУпАП. 
Рішенням Самарського районного суду міста Дніпра від 07.05.2025 року позовні вимоги задоволено.
З рішенням суду першої інстанції не погодився Департамент патрульної поліції та подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Свої вимоги обґрунтував тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянтом вказувалось, що при розгляді справи відповідачем зафіксовано докази скоєння позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Апелянт вказував, що постанова у справі про адміністративне правопорушення винесена з дотриманням відповідної процедури, було взято до уваги дані встановлені технічними засобами щодо перевищення автомобілем Lexus GX460, державний номер НОМЕР_1 швидкості, після встановлення власника та користувача автомобілем, щодо нього винесено постанову. Апелянт вказував, що сертифікованими технічними засобами було зафіксовано порушення п. 12.4 Правил дорожнього руху, оскільки автомобіль, рухався більше встановленого обмеження зі швидкістю 83 км/год у населеному пункті. Апелянт вказував, що водій автомобіля проігнорував правила дорожнього руху, та здійснював керування автомобілем без виконання правила їзди, здійснив перевищення швидкості, що зафіксовано належним чином, порушення зафіксоване комплексом автоматичної відеофіксації TruCAM LTI 20/20 та підтверджується роздруківкою файлу пристрою, де вказана географічна точка та адреса місця фіксування, швидкість з якої їхав транспортний засіб. Апелянт вказував, що позивачем вказано невірно відповідача у справі, адже суб`єктом, що виніс оскаржувану постанову є інспектор патрульної поліції. 
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що справа про адміністративне правопорушення стосовно позивача розглянута не повно, без додержання вимог статей 276, 278, 280 КУпАП. При розгляді справи не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність, посадовою особою не було з`ясовано чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Суд першої інстанції вказував, що перед прийняттям рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності суб`єкт владних повноважень мав би, використовуючи свої повноваження, зібрати докази, які б підтверджували наявність складу правопорушення та спростувати твердження позивача, але таких доказів постанова не містить. Згідно з п. 12.4 ПДР у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год. Суд першої інстанції взяв до уваги, що ОСОБА_1 наполягає, що під час передачі співробітником поліції оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення для підпису поліцейським йому не оголошено свого рішення та не роз`яснено його права передбачені ст. 268 КУпАП та статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України, тобто поліцейським вчиненні порушення вимог законодавства щодо розгляду справи про адміністративні правопорушення, а саме: - не було оголошено особу яка здійснює розгляд справи про адміністративні правопорушення - прийнято рішення по справі про адміністративні правопорушення до моменту отримання від ОСОБА_2 пояснень, заяв чи клопотань - не роз`яснено його права визначені ст. 268 КУпАП та статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України. Як вбачається з наданих відеозаписів користувач приладу TruCam інспектор взводу № 2 роти № 1 батальйону № 2 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Ігнатенко Є.Я. не тримав постійно лазерний промінь на транспортному засобі LEXUS GX 460 д.н.з. НОМЕР_1 , що свідчить про недотримання останнім вимог інструкції з користування приладом TruCam, а отже під час розгляд справи про адміністративне правопорушення використовувався неналежний доказ що є також порушенням порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення. Позивач ставить під сумнів порушення порядку використання такого приладу поліцейськими, наряду з іншими підставами, зокрема з допущенням порушень вимог законодавства щодо розгляду справи про адміністративні правопорушення. Суд першої інстанції вказував, що згідно наданого відеозапису дійсно встановлено, що користувач приладу TruCam інспектор взводу № 2 роти №1 батальйону №2 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Ігнатенко Є.Я. не тримав лазерний промінь на транспортному засобі LEXUSGX460 д.н.з. НОМЕР_1 , що може свідчити про недотримання останнім вимог інструкції з користування приладом TruCam, також не роз`яснено його права передбачені ст.268КУпАП та статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України, але головною невідповідністю оскаржуваної постанови є не зазначення поліцейським наявності дорожнього обмеження швидкості на вказаному відрізку автодороги. Тобто доказів на підтвердження порушення позивачем пункту, 12.4, а відтак і 12.9 б Правил дорожнього руху, на підставі обов`язкової інформації, що на даному відрізку дороги діють знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил, в контексті перевищення максимального обмеження швидкості на 33 км/год., в спірній постанові не міститься.
Матеріалами справи встановлено, що Інспектором 2 взводу 1 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Ігнатенком Є.Я. 17.03.2025 року складено постанову серії ЕНА № 4287799 у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до якої, транспортний засіб Lexus GX460, державний номер НОМЕР_1 , 17.03.2025 року о 10 год. 03 хв., яким керував ОСОБА_1 , порушив п. 12.4 Правил дорожнього руху, а саме, при керуванні, перевищив встановлені обмеження швидкості руху транспортного засобу, рухався зі швидкістю 83 км/год у населеному пункті м. Дніпро по вулиці Сонячна Набережна (Малиновського), при встановленому обмеженні швидкості 50 км/год, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 121 КУпАП. Копію постанови ОСОБА_1 вручено. 
Встановлено, що ОСОБА_1 не заперечує проти того, що 17.03.2025 року здійснював кермування транспортним засобом із перевищенням швидкості у населеному пункті. Однак вказував на відсутність належного фіксування руху швидкості транспортного засобу, вказував на не роз`яснення йому його права як особи, що притягається до адміністративної відповідальності. 
У постанові серії ЕНА № 4287799 вказано, що швидкість руху автомобіля Lexus GX460, державний номер реєстрації НОМЕР_1 , виміряно пристроєм TruCAM LTI 20/20 ТС 008375. 
В матеріалах справи наявні фото та відеозапис, які надані в якості доказу відповідачем, на яких зафіксовано, що транспортний засіб Lexus GX460, державний номер реєстрації НОМЕР_1 рухався зі швидкістю 83 км на годину у населеному пункті м. Дніпро. З фото та відеозапису можливо встановити, що зі швидкістю 83 км/год рухався автомобіль саме у населеному пункті. 
Відповідачем в обґрунтування дійсності фіксування швидкості, з якою їхав позивач по населеному пункту, надано свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/32379 від 12.11.2024 року, дійсне до 12.11.2025 року; копію сертифікату серія щодо реєстрації вимірювача швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCAM у Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки.
Експертним висновком від 27.09.2018 року Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України про експертне дослідження лазерного вимірювача швидкості LTI 20-20 TruCAM, встановлено відповідність вимогам нормативних документів систем технічного захисту інформації в Україні. 
Відповідно до наявного відеозапису, зафіксовано рух автомобіля з зазначенням місця руху, швидкості руху та перевищення дозволеної швидкості. 
Фіксування місця вчинення адміністративного правопорушення є необхідним та вимагається таке зазначення у постанові. 
ДП «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» (ДП «Укрметртестстандарт») у листі від 01 жовтня 2019 року за № 22-38/49, вказувало, що лазерний вимірювач ТruСАМ відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто, конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань. Крім основного, ручного режиму роботи, вимірювач ТruСАМ також може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху транспортних засобів в автоматичному режимі.
До матеріалів справи долучено відео файл з якого вбачається рух автомобіля Lexus GX460, державний номер реєстрації НОМЕР_1 у населеному пункті, долучено відеозаписи з камер інспекторів поліції, на яких зафіксовано спілкування ОСОБА_1 з інспекторами патрульної поліції. 
Відповідно до ч. 1 ст. 9, ст. 10 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Відповідно до ст. 251, ст. 280 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Аналізуючи норми вище приведеного законодавства, колегія суддів зазначає, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності і встановлення її вини, необхідна наявність відповідних доказів.
Колегія суддів вказує, що до повноважень інспектора патрульної поліції входить виявлення, фіксування та застосування санкції за адміністративне правопорушення, вчинене водієм при керуванні транспортним засобом, при порушенні обов`язкових норм КУпАП чи інших правил. 
Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, зазначає, що ОСОБА_1 як особа, який керував транспортним засобом, несе відповідальність за порушення п. 12.4 Правил дорожнього руху. Порушення зафіксоване технічними засобами. Наявний відеозапис, з якого вбачається, що автомобіль Lexus GX460, номер реєстрації НОМЕР_1 рухався у населеному пункті зі швидкістю 83 км/год, з дозволеною швидкістю руху 50 км/год враховуючи відхилення швидкості руху 33 км/код.
Згідно п. 2.3 розділу 2, п. 12.1 розділу 12 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний, зокрема, бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Згідно п. 12.4 розділу 12 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.
Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: зокрема, відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що адміністративна справа, стосовно скоєння адміністративного правопорушення позивачем не підлягає закриттю у зв`язку з наявністю події і складу адміністративного правопорушення.
Згідно ч. 1, ч. 6 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Не передбачено повернення судових витрат у разі задоволення апеляційної скарги суб`єкта владних повноважень.
Судові витрати, що здійснені позивачем, йому не повертаються. У разі відмови у задоволенні позовних вимог, повернення судових витрат не здійснюється. 
Враховуючи вище викладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід скасувати та прийняти нове рішенням про відмову у задоволенні позовних вимог. 
Керуючись статтями 242, 315, 317, 321, 322, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції – задовольнити.
Рішення Самарського районного суду міста Дніпра від 07.05.2025 року в справі №206/1730/25 – скасувати. 
Ухвалити нове рішення. 
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Інспектора 2 взводу 1 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Ігнатенка Євгенія Яковлевича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі – відмовити.
Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту проголошення і не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуючий - суддя О.М. Лукманова 

суддя Л.А. Божко 

суддя Ю. В. Дурасова