УКРАЇНА
Романівський районний суд Житомирської області
290/1112/25
2/290/87/26
Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
14 січня 2026 року	селище Романів	

Вступна частина
Романівський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді Шакалова Андрія Вікторовича розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК», ЄДРПОУ 09806443, проспект Леоніда Каденюка, 23, м. Київ до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 про стягнення заборгованості.
Описова частина
1. Рух справи.
1.1. Представник позивача звернувся з позовною заявою до суду 02 жовтня 2025 року.
1.2. Ухвалою Романівського районного суду від 20 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі, ухвалено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Копію ухвали направлено сторонам по справі.
1.3. Сторонам направлялась ухвала провідкриття провадження засобами поштового зв`язку. Конверт, що направлявся на адресу відповідача повернувся до суду з поштовою довідкою «адресат відсутній за вказаною адресою».
1.4. Ухвалою суду від 30 грудня 2025 року ухвалено розмістити оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України по відкриття провадження у цій справі.
1.5. Відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.
1.6. Згідно з ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.
1.7. Отже, суд здійснено всі заходи передбачені ЦПК для повідомлення відповідача про розгляд справи. З урахуванням вимог п. 3, ч. 8, ст. 128 та ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про розгляд справи
1.8. З урахуванням викладеного, відсутності клопотань сторін про призначення розгляду справи в судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами.
2. Обґрунтування позовних вимог. 
2.1. У жовтні 2025 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за договором №1875632468 від 17.09.2021 в розмірі 84 973,19 грн, яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту в розмірі 51050,80 грн, суми прострочених платежів по річних процентах в розмірі 8,78 грн, заборгованість по щомісячних процентах в сумі 33 913,61 грн.
2.2. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 17.09.2021 року між первісним кредитором ТОВ «ФК«ЦФР» та  ОСОБА_1 був укладений договір №1875632468 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, який визначений ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».
2.3. Відповідач не виконував свої кредитні зобов`язання належним чином, у зв`язку з чим позивач звернувся до відповідача про дострокове погашення заборгованості.
2.4. 17.12.2021 між ТОВ «ФК«ЦФР» та АТ «ТАСКОМБАНК» було укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор передає (відступає) Новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення до них та сплачує первісному кредитору за відступлення прав вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, передбачені цим договором.
2.5. Посилаючись на зазначене, позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати.
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
1.Обставини справи встановлені судом.
1.1. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.
1.2. 17 вересня 2021 року ОСОБА_1 підписав кредитний договір №1875632468, відповідно до якого ТОВ «ФК«ЦФР» надало йому кредит в сумі 56 707,95 грн, зі сплатою відсотків 2,49% щомісячних платежів за користування коштами та сплатою річних відсотків 0,01%, строк кредитування - 36 місяців, спосіб надання – безготівковим шляхом, мета отримання кредиту: будь-які законні цілі. 
1.3. Відповідач ознайомився з умовам Договору та підписав паспорт споживчого кредиту.
1.4. 17.12.2021 між ТОВ «ФК«ЦФР» та АТ «ТАСКОМБАНК» було укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор передає (відступає) Новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення до них та сплачує первісному кредитору за відступлення прав вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, передбачені цим договором. Відповідно до Реєстру прав вимоги до договору факторингу №171221 від 17 грудня 2021 року право вимоги до ОСОБА_1 в сумі 84973,19 грн перейшло до АТ «ТАСКОМБАНК».
1.5. Від відповідача відзиву на позовну заяву не надходило, клопотань про продовження/поновлення строку для надання відзиву не надходило.
2. Законодавство, що регулює спірні правовідносини.
2.1. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог чинного законодавства.
2.2. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
2.3. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
2.4. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди.
2.5. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог — відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
2.6. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша ст. 1048 ЦК України).
2.7. Згідно з ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
2.8. Відповідно до ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі.
2.9. Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона — підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).
2.10. Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
2.11. Відповідно до ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
2.12. З огляду на зміст ст.ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
2.13. Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
2.14. Вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
2.15. Відповідно до частини четвертої ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування», у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі. Якщо кредитодавець, відповідно до умов договору про споживчий кредит, вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу.
2.16. Частиною другою ст. 1050 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) передбачено: якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то, в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому, відповідно до статті 1048 ЦК України.
2.17. Кредитний договір, як і договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
2.18. Окрім цього, судом встановлено, 19.12.2021 року між первісним кредитором ТОВ «ФК «Центр Фінансових рішень» та АТ «ТАСКОМБАНК» укладено договір факторингу відповідно до якого АТ «ТАСКОМБАНК» набуло права вимоги до відповідача, що підтверджується актом прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу №171221 від 17 грудня 2021 року.
2.19. Позивач стверджує, що первісний кредитор ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» за кредитним договором надав відповідачу кредит у вищевказаному розмірі шляхом перерахування коштів на рахунок останнього.
2.20. Проте позивачем АТ «ТАСКОМБАНК» не було надано жодного первинного документу (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки, виписки по рахунку та інше), який би засвідчив, що ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» було перераховано грошові кошти відповідачу в розмірі, передбаченому кредитним договором, а відповідач ці кошти отримав.
2.21. З урахуванням викладеного вище, суд вважає, що вимоги про стягнення заборгованості за тілом кредиту та відсотками не можуть бути задоволені, оскільки позивачем не надано підтвердження грошового переказу на рахунок відповідача кредитних коштів відповідно до умов договору.
2.22. Згідно до ст.77-81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
2.23.Тому доводи позивача про наявність заборгованості відповідача не підтверджуються сукупністю належних, допустимих і достовірних доказів, тобто є недоведеними, що є підставою для відмови у позовних вимогах банку у повному обсязі.
3. Висновок суду.
3.1. Враховуючи викладене, розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд дійшов висновку про відмову у стягненні з відповідача на користь позивача заборгованості в за кредитним договором та судових витрат.
3.2. При ухваленні рішення суд керувався ст.ст.12,13,81,258,259,263-265,273,354 ЦПК України.
РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА
1. Рішення судді.
1.1. Відмовити у задоволенні позову акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
2. Процедура набрання рішенням законної сили та процедури оскарження.
2.1. Рішення може бути оскаржене позивачем до Житомирського апеляційного суду через Романівський районний суд Житомирської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складання.
2.2. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
2.3. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
2.4. Повний текст рішення виготовлено 14.01.2026.

Суддя	Андрій ШАКАЛОВ