ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/65/26 Справа № 703/5120/25 Категорія: ч. 1 ст. 130, ч.5 ст. 126 КУпАП	Головуючий у І інстанції Биченко І. Я.   Доповідач в апеляційній інстанції Поєдинок І. А.	

 	 	

 	 	

ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2026 року  м.Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Черкаської області Поєдинок І.А., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 21 жовтня 2025 року, якою - 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , військовослужбовця, РНОКПП НОМЕР_1 ,
визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126 та ч.1 ст.130 КУпАП, і з урахуванням положень ч.2 ст.36 КУпАП накладено на нього адміністративне стягнення в межах санкції ч.5 ст.126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 2400 (двох тисяч чотирьохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років. Стягнуто з ОСОБА_1 , в дохід держави 605,60 грн. судового збору.

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 28 липня 2025 року близько 09 години 30 хвилин по вул. Івана Федорова в м. Сміла керував автомобілем «Опель», номерний знак НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився із застосуванням спеціального технічного приладу «Драгер» з результатом 0,88% проміле, чим порушив вимоги п.2.9 «а» ПДР України. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Він же, повторно протягом року, 28 липня 2025 року близько 09 години 30 хвилин по вул. Івана Федорова в м. Сміла керував автомобілем «Опель», номерний знак НОМЕР_2 , не маючи права керування даним транспортним засобом, чим порушив п.2.1 «а» ПДР України. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП.

Постановою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 21 жовтня 2025 року, ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126 та ч.1 ст.130 КУпАП, і з урахуванням положень ч.2 ст.36 КУпАП накладено на нього адміністративне стягнення в межах санкції ч.5 ст.126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 2400 (двох тисяч чотирьохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років. Стягнуто з ОСОБА_1 , в дохід держави 605,60 грн. судового збору.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить: 
1). Поновити строк оскарження постанови Смілянського міськрайонного суду.
2). Апеляційну скаргу задовольнити.
3). Постанову судді Смілянського міськрайоннного суду про адміністративні правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП, ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати в повному обсязі.
Вважає, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції неповно з`ясував усі фактичні обставини справи, не надав належної оцінки доказам, у зв`язку з чим оскаржувана постанова суду є незаконною та необгрунтованою. 
Вказує, що у зв`язку із перебуванням на військовій службі та виконанням завдань пов`язаних із цілісністю та обороною території України був не в змозі в повному обсязі ознайомитись із постановою Смілянського міськрайонного суду та подати апеляційну скаргу.
Вказує, що працівниками поліції під час проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на спеціальному технічному пристрої «Драгер» було порушено п п. а п. 3.5 Керівництва з експлуатації «Драгер Алкотест 6820», оскільки не було встановлено у нього обставин, які можуть впливати на результати тесту, оскільки перед зупинкою його транспортного засобу та продуття приладу «Драгер» він палив сигарети, а працівники поліції не дочекались, щоб минув деякий час після куріння для проведення тестування на такому приладі, що можливо обумовило позитивний результат тестування на такому приладу та на те, що роздруківка тест приладу «Драгер алкотест 6810» не може бути беззаперечним доказом перебування його у стані алкогольного сп`яніння, оскільки у зазначено приладу є допустима похибка, тому результат пройденого ним тесту вважає не вірним.
01.08.2024 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області по справі 703/1581/24, подія мала місце 06.04.2024 року та мене було притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.
Термін позбавлення права на керування транспортним засобом за ч. 1 ст. 130 КУпАП починається з моменту вилучення водійського посвідчення.
Вказує, що строк закінчення позбавлення права керування транспортними засобами відповідно до постанови Смілянського міськрайонного суду, яка набрала законної сили 13.08.2024 року, строк дії позбавлення керування транспортними засобами закінчується 06.04.2025 року.
Вказує, що відповідно до постанови яка знаходиться в матеріалах адміністративної справи серія ЕНА № 4059938 якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 4 ст. 126 КУпАП, будучи позбавленим права керування, тобто діюча постанова Смілянського міськрайонного суду по справі 703/1581/24.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №404032 складений 28.07.2025 в якому вказано правопорушення передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП, а саме повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, - позбавленою права керування транспортними засобами, виключає повторність та адміністративну відповідальність передбачену ч. 5 ст. 126 КУпАП у зв`язку із спливом річного терміну за постановою Смілянського міськрайонного суду по справі 703/1581/24 яка набрала законної сили 13.08.2024 року, строк дії позбавлення керування транспортними засобами закінчився 06.04.2025 року, та підлягає кваліфікації ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обгрутнованість апеляційної скарги вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Суд апеляційної інстанції вважає, що ОСОБА_1 слід поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, оскільки копію постанови від 21.10.2025 року, він отримав після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обгрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необгрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Згідно положення ст. 33 КУпАП, суд при накладенні адміністративного стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Вважаю, що зазначена постанова судді є законною та обґрунтованою.
Суддя районного суду вірно встановив фактичні обставини справи, та прийняв обґрунтоване рішення щодо доведеності вини гр. ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Так, ОСОБА_1 28 липня 2025 року близько 09 години 30 хвилин по вул. Івана Федорова в м. Сміла керував автомобілем «Опель», номерний знак НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився із застосуванням спеціального технічного приладу «Драгер» з результатом 0,88% проміле, чим порушив вимоги п.2.9 «а» ПДР України. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Він же, повторно протягом року, 28 липня 2025 року близько 09 години 30 хвилин по вул. Івана Федорова в м. Сміла керував автомобілем «Опель», номерний знак НОМЕР_2 , не маючи права керування даним транспортним засобом, чим порушив п.2.1 «а» ПДР України. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень підтверджується наступними доказами:
- даними протоколу про адміністративне порушення серії ЕПР1 № 404908 від 28 липня 2025 року, де зазначено, що ОСОБА_1 28 липня 2025 року близько 09 години 30 хвилин по вул. Івана Федорова в м. Сміла керував автомобілем «Опель», номерний знак НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився із застосуванням спеціального технічного приладу «Драгер» з результатом 0,88% проміле, чим порушив вимоги п.2.9 «а» ПДР України. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.(а.с.1);
- даними роздруківки тесту №4237 алкотестера «Драгер 6810», відповідно до якого 28 липня 2025 року о 09 годині 41 хвилин у видихуваному ОСОБА_1 повітрі виявлено 0,88% проміле алкоголю.(а.с.3);
- даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого в зв`язку з виявленням у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, працівниками поліції проведеного його огляд на стан сп`яніння за допомого спеціального технічного засобу алкотестер «Драгер», результати якого склав 0,88% проміле алкоголю. З результатами ОСОБА_1 погодився, що засвідчив власним підписом.(а.с.4);
- даними направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 28 липня 2025 року, згідно з яким ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у медичній установі.(а.с.5);
- даними відеозапису наявними в матеріалах справи та з якого вбачаються обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення(а.с.9).
Таким чином, судом установлено, що своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 «а» ПДР України, відповідно до яких водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, відповідальність за що передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ч.1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Невизнання ОСОБА_1 своєї вини розцінюю як бажання уникнути відповідальності за вчинення даного правопорушення, оскільки зазначені обставини викладені в апеляційній скарзі не спростовують факт керування ОСОБА_1 автомобілем в стані алкогольного сп`яніння та не звільняють його від відповідальності за скоєне.
Відповідно до приписів ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. 
Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Відповідно до Порядку огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.
Згідно з положеннями Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України09.11.2015 № 1452/735 ознаками алкогольного сп`яніння є:
- запах алкоголю з порожнини рота;
- порушення координації рухів;
- порушення мови;
- виражене тремтіння пальців рук;
- різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;
- поведінка, що не відповідає обстановці.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП підтверджується наступними доказами: 
- даними протоколу про адміністративне порушення серії ЕПР1 № 404032 від 28 липня 2025 року, де зазначено, що 28 липня 2025 року близько 09 години 30 хвилин по вул. Івана Федорова в м. Сміла керував автомобілем «Опель», номерний знак НОМЕР_2 , не маючи права керування даним транспортним засобом, чим порушив п.2.1 «а» ПДР України. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП.(а.с.1);
- даними постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4059938 від 12 лютого 2025 року, щодо ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 126 КУпАП.(а.с.5); 
- даними відеозапису з нагрудної камери поліцейського від 28.07.2025 року.(а.с.6);
Таким чином, в діях ОСОБА_1 наявне порушення п.2.1 «а» ПДР України, за що підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Частиною 5 статті 126 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, а саме накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.
Відповідно до п. 2.1 (а) Правил дорожнього руху, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Згідно ч. ч. 9, 10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-ХІІ, право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. Забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.
Таким чином, зважаючи на встановлені судом фактичні дані, дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ч. 5 ст. 126 КУпАП, як повторне протягом року керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.
Надані докази, не викликають у суду сумнівів, оскільки вони є логічними, послідовними та узгоджуються з матеріалами справи.
Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що зазначені в матеріалах справи докази не суперечать одне одному, та підтверджуються відеозаписом з нагрудної бодікамери поліцейських.
Невизнання ОСОБА_1 своєї вини розцінюю як бажання уникнути відповідальності за вчинення даного правопорушення, оскільки зазначені обставини викладені в апеляційній скарзі, не спростовуються його вини у вчиненні адміністративного правопорушення та підтверджуються відеофіксацією патрульних поліцейських.
Отже, даючи оцінку наявним у справі дослідженим доказам як окремо, так і в їхній сукупності, суд апеляційної інстанції вважає, що у діянні ОСОБА_1 вбачається порушення Правил дорожнього руху, яке було зафіксоване в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме - п. 2.1а ПДР України, а також наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, оскільки щодо ОСОБА_4 встановлено наявність обох обов`язкових кваліфікуючих ознак цього складу правопорушення, зокрема: 1) керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами; 2) повторність вчинення такого правопорушення.

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції виніс незаконну постанову щодо ОСОБА_1 у зв`язку з невідповідністю висновків судді фактичним обставинам справи, а також через порушення норм матеріального і процесуального права, є необґрунтованим та спростовуються даними відеозапису.
Так, суд першої інстанції обґрунтовано притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 та ч. 5 ст. 126 КУпАП, зокрема його вина підтверджується зібраними доказами, які містяться в матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 404908 від 28 липня 2025 року, даними роздруківки тесту №4237 алкотестера «Драгер 6810», у видихуваному ОСОБА_1 повітрі виявлено 0,88% проміле алкоголю, даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, даними направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 28 липня 2025 року, згідно з яким ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у медичній установі, даними відеозапису наявними в матеріалах справи та з якого вбачаються обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 404032 від 28 липня 2025 року, даними постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4059938 від 12 лютого 2025 року, щодо ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 126 КУпАП, даними відеозапису з нагрудної камери поліцейського від 28.07.2025 року.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
З відеозапису наявного в матеріалах справи вбачається, що працівниками поліції зупинено автомобіль «Опель», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням особи, яка назвалася ОСОБА_1 . У зв`язку з виявленням працівниками поліції у нього ознак алкогольного сп`яніння, останньому було висунуто вимогу пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер». ОСОБА_1 пройшов огляд за допомогою вказаного технічного засобу, результат 0,88% проміле алкоголю у видихуваному повітрі. З результатом ОСОБА_1 погодився, до медичної установи для проходження огляду їхати відмовився. Пояснив, що напередодні увечері він вживав алкогольні напої. У подальшому працівниками поліції відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення, а також зібрано матеріали, які додані до цього протоколу.
Суд апеляційної інстанції вважає, що відеозаписи є повними та вичерпно інформативними, носять безсторонній характер, позбавлені упередження та суб`єктивного ставлення і надають можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Відеозапис є належним та допустимим доказом, оскільки згідно з приписами п.1 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року №580-УІІІ поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою, зокрема, попередження, виявлення або фіксування правопорушення.
Додані до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписи відповідають вимогам ст.251 КУпАП, оскільки є показаннями технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.
Доводи апелянта, про те, що строк закінчення позбавлення права керування транспортними засобами закінчився 06.04.2025 року, є необґрунтованими та спростовується зібраними в матеріалах справи доказами.
Інші доводи апелянта щодо невизнання вини у вчиненні адміністративного правопорушення спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами у справі та спрямовані на уникнення відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст.36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
Відповідно до ч.1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Як визначено ч. 5 ст. 126 КУпАП повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.
Враховуючи наведене, ОСОБА_1 слід призначити адміністративне стягнення в межах санкції ч.5 ст.126 КУпАП як найбільш серйозного із вчинених правопорушень у виді штрафу у розмірі, визначеному вказаною частиною статті, з позбавленням права керування транспортними засобами та без застосування додаткового стягнення у вигляді оплатного вилучення автомобіля.
За таких обставинах, суд апеляційної інстанції вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а тому скасуванню не підлягає, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 21 жовтня 2025 року.
Постанову Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 21 жовтня 2025 року, якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126 та ч.1 ст.130 КУпАП, і з урахуванням положень ч.2 ст.36 КУпАП накладено на нього адміністративне стягнення в межах санкції ч.5 ст.126 КУпАП – залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Поєдинок