Справа № 189/2916/25
2/212/717/26 
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2026 року м. Кривий Ріг 

Покровський районний суд міста Кривого Рогу у складі головуючої судді Швець М. В.; за участі секретаря судового засідання Терещук М. В., розглянувши у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
встановив таке.
До суду звернувся представник позивача Усенко М. І. Суд виніс ухвалу про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 19 грудня 2025 року суд задовольнив клопотання позивача про витребування доказів. На виконання ухвали суду витребувані докази надійшли на адресу суду 14 січня 2026 року.
В усі судові засідання сторони та/або їх представники не з`явилися, хоча повідомлялися належним чином. Представник позивача просив суд проводити розгляд справи за відсутності позивача, просив задовольнити позовні вимоги, не заперечував проти заочного розгляду справи. 
Відповідач правом участі у розгляді справи, надання відзиву тощо – не скористався, будь-які клопотання, заяви – відсутні.
Статтями 43, 211 ЦПК України передбачено, що участь в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Оскільки всі учасники справи не з`явилися, згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
На підставі ч. 1, 2 ст. 280 ЦПК України наявні підстави для винесення судом заочного рішення. Суд скористався своїм правом, обумовленим ч. 6 ст. 259 ЦПК України, та відклав складання повного тексту рішення.
Позиції сторін.
Позивач заявив про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1451684 на загальну суму 61 500 грн, судових витрат у вигляді судового збору в розмірі 2 422,40 грн та витрат на правничу допомогу у розмірі 8 000,00 грн.
Позов обґрунтував таким. 19.04.2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та відповідачем було укладено кредитний договір № 1451684, за яким ТОВ «Селфі Кредит» надало відповідачу кошти у розмірі 10 000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності. Відповідач умов кредитного договору не виконував, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість. 22.10.2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено договір факторингу № 22102024, за яким ТОВ «Селфі Кредит» передав ТОВ «Кредит-Капітал» за плату належні йому права вимоги включно і до відповідача за договором № 1451684 за реєстром боржників. Таким чином, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 61 500 грн, з яких: 10 000 грн – заборгованість за тілом кредиту, 46 500 грн – заборгованість за відсотками, 5 000 грн – заборгованість за штрафом, пенею. 
Відповідач своїм правом на подання відзиву тощо не скористався.
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Оцінка аргументів сторін та висновки суду.
19.04.2024 року о 20:01 години між ТОВ «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису (одноразового ідентифікатора) було укладено договір про надання споживчого кредиту № 1451684 (а. с. 7-10), за умовами якого кредитор надав боржнику кредит у сумі 10 000,00 грн строком на 360 днів. Процентна ставка є фіксованою, стандартна процентна ставка становить 2,5 % на день, знижена процентна ставка застосовується за певних умов та складає 1,25 % на день (пп. 1.2., 1.3., 1.5.1., 1.5.2.). Згідно з п. 2.1. Договору, кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 .
Можливість укладення кредитного договору в електронній формі передбачена п. 7.1. самого договору. Разом з Договором відповідач підписав також Графік платежів (а. с. 11) та Паспорт споживчого кредиту (а. с. 12-13), де викладені умови, аналогічні умовам кредитного договору, а також Інформаційне повідомлення від споживача фінансових послуг (а. с. 11 зворот).
Копія листа від ТОВ «Пейтек» від 25.03.2025 (а. с. 16 зворот), а також надана суду інформація АТ «УніверсалБанк» на виконання ухвали суду про витребування доказів, підтверджує факт зарахування кредитних коштів у розмірі 10 000,00 гривень 19.04.2024 року на банківську картку № НОМЕР_2 .
22 жовтня 2024 року ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» уклали договір факторингу № 22102024 (а. с. 19-23), відповідно до умов якого ТОВ «Селфі Кредит» відступило на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» права грошової вимоги до боржників. Відповідно до п. 6.2.3. договору факторингу, права вимоги переходять до Фактора після підписання сторонами Акту приймання-передачі Реєстру Боржників, та виконання вимог пункту 7.2. За цим пунктом, Фактор сплачує Клієнту фінансування, шляхом перерахування Клієнту грошових коштів протягом 2 (двох) робочих днів з дати укладання цього договору. Сплата коштів за договором факторингу відбулася 23.10.2024 року, що підтверджується платіжною інструкцією (а. с. 25). Обставина переходу права вимоги до відповідача за кредитним договором позивачу підтверджується Актом приймання-передачі Реєстру Боржників від 01.02.2024 до договору Факторингу (а. с. 24), та Витягом з реєстру боржників до Договору факторингу (а. с. 24), де зазначено, що загальна сума заборгованості відповідача становить 61 500,00 грн, складається з залишку за тілом кредиту в розмірі 10 000,00 грн та залишку за відсотками у розмірі 46 500,00 грн; платіжною інструкцією про сплату за відступлення права вимоги.
За розрахунком заборгованості первісного кредитора, заборгованість за тілом кредиту становить 10 000,0 грн, заборгованість за відсотками становить 46 500,0 грн, заборгованість за штрафом становить 5 000,0 грн.
Щодо тіла кредиту та відсотків
Отже, між ТОВ «Селфі Кредит» як первісним кредитором та відповідачем склалися відносини споживчого кредитування; право вимоги за укладеним між ними кредитним договором було передано за договором факторингу позивачу. Обставини кредитування та переходу права вимоги суд вважає доведеними.
Що стосується нарахованих та заявлених до стягнення відсотків, слід зазначити таке. Відповідно до Закону України «Про споживче кредитування», оскільки Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року, що набрав чинності 24 грудня 2023 року доповнено статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» пунктом 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
Наведені норми, які регулюють питання споживчого кредитування, передбачають, що починаючи з 24 грудня 2023 року денна ставка має бути не більше 2,5 %, з 23 квітня 2024 року - не більше 1,5 %, а з 21 серпня 2024 року - не більше 1 %.
Первісний кредитор не дотримався зазначеної вимоги закону. У період з 19.04.2024 до 20.05.2024 було застосовано знижену процентну ставку, що становить 1,25 %. А надалі, у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань, застосовано стандартну процентну ставку із перерахунком за попередній період, яка становить 2,5 %. Денна процентна ставка, відповідно до п. 1.7. Кредитного договору, складає 2,4% або 2,5% в день. З урахуванням вимог Закону України «Про споживче кредитування», Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», суд вважає за необхідне здійснити перерахунок нарахованих відсотків:
У період з 19.04.2024 до 22.04.2024 – 2,5% від тіла кредиту (10 000 грн) х 4 дні (кількість днів у періоді) = 1 000 грн;
У період з 23.04.2024 до 20.08.2024 – 1,5% від тіла кредиту (10 000 грн) х 120 днів (кількість днів у періоді) = 18 000 грн;
У період з 21.08.2024 до 22.10.2024 – 1% від тіла кредиту (10 000 грн) х 63 дні (кількість днів у періоді) = 6 300 грн;
Таким чином, загальний розмір правомірно нарахованих відсотків становить 25 300,0 гривень. В іншій частині заявлених вимог про стягнення нарахованих відсотків слід відмовити. 
Щодо штрафу
Позивачем заявлено вимогу про стягнення штрафу, пені у розмірі 5 000,00 грн. На підтвердження цієї вимоги позивач надав розрахунок заборгованості за кредитним договором. Сплата штрафу передбачена пунктами 6.4., 6.4.1., 6.4.2. кредитного договору.
Водночас, відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення; неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Отже, в силу прямої норми закону умова кредитного договору про сплату штрафу не може бути застосована, а нарахований позивачем штраф у розмірі 5 000,00 грн має бути списаний; вимога про стягнення такого штрафу не підлягає задоволенню.
Щодо витрат на правничу допомогу.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких за ч. 3 ст. 133 ЦПК належать витрати на професійну правову допомогу, які за змістом ст. 137 ЦПК несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За ст. 141 ЦПК розмір витрат, які сторона сплатила у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, тому обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, а суд при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу повинен надати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких відповідач має заперечення.
Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи.
Отже, можна зробити висновок, що ЦПК передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року по справі № 755/9215/15-ц.
Суд встановив, що витрати позивача на правничу допомогу в розмірі 8 000,00 грн підтверджуються такими документами: Договором про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01.07.2025 року (а. с. 28), Актом № 87 наданих послуг від 05.08.2025 (а. с. 28 зворот), Детальним описом наданих послуг до Акту (а. с. 29), Ордером про надання правничої допомоги (а. с. 29 зворот). 
Отже, суд дійшов висновку, що вимоги про відшкодування витрат позивача – належно обґрунтовані та доведені, пов`язані з розглядом справи, клопотання відповідача про зменшення їх розміру відсутнє, дотримані критерії розумності їх вартості. 
Відповідно до ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, судовий збір, сплачений позивачем у розмірі 2 422,40 грн та витрати на правничу допомогу мають бути стягнені з відповідача у сумах 1 390,46 грн та 4 592,00 грн відповідно. 
На підставі зазначеного, керуючись статтями 12, 13, 19, 80, 81, 82 89, 131, 141, 223, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд
ухвалив таке.
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за Кредитним договором № 1451684 в розмірі 35 300,00 (тридцять п`ять тисяч триста грн 00 коп) гривень. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» сплачений судовий збір в розмірі 1 390,46 гривень та витрати на правничу допомогу у розмірі 4 592,00 гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано безпосередньо до Покровського районного суду міста Кривого Рогу протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», ЄДРПОУ: 35234236, юридична адреса: вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, м. Львів;
Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .
Повний текст рішення суду складено та підписано 19 січня 2026 року.

Суддя: М. В. Швець