ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

19 листопада 2025 року	  м. Одеса	Справа № 915/1310/24	
м. Одеса, проспект Шевченка, 29, зал судових засідань Південно-західного апеляційного господарського суду №1
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі:
 головуючого судді Савицького Я.Ф.,
          суддів: Діброви Г.І.,
                                                          Ярош А.І.,
секретар судового засідання - Полінецька В.С.,

за участю представників учасників судового процесу:
від позивача: Мокан О.О., за ордером;
від відповідача: Храпицька М.О., за ордером;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Державного підприємства "Миколаївський морський торговельний порт"
на рішення Господарського суду Миколаївської області
від 23 червня 2025 року (повний текст складено 01.07.2025)
у справі № 915/1310/24
за позовом Державного підприємства "Миколаївський морський торговельний порт"
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "МАРКОНІ"
про стягнення 12 916 789,97 грн., -

суддя суду першої інстанції: Семенчук Н.О.
місце прийняття рішення: м. Миколаїв, вулиця Фалєєвська, 14, Господарський суд Миколаївської області
Сторони належним чином повідомлені про час і місце засідання суду.
В судовому засіданні 19.11.2025, відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2024 Державне підприємство "Миколаївський морський торговельний порт" (далі також - позивач, ДП «Миколаївський МТП», Порт) звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "МАРКОНІ" (далі також - відповідач, ТОВ «МАРКОНІ», Товариство), в якому просило стягнути з останнього 12  916 789, 97 грн. 
Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем взятих на себе зобов`язань в частині повної та своєчасної сплати бербоут-чартерної ставки за період з червня 2024 по серпень 2024 року за укладеним між сторонами Договором стандартного бербоутного чартеру Балтійської та міжнародної морської ради (БІМКО) проформи "BARECON 89" №16-П від 07.06.2013, який за своєю юридичною природою є договором оренди, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість у спірній сумі.
Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 23.06.2025 у справі №915/1310/24 (суддя Семенчук Н.О.) у задоволенні позову Державного підприємства "Миколаївський морський торговельний порт" відмовлено повністю.
Суд першої інстанції виходив з того, що Договір чартеру за юридичною природою є різновидом договорів оренди судна, а спірні правовідносини є правовідносинами найму (оренди) транспортного засобу, у зв`язку з чим спірним у даній справі виступає питання щодо наявності чи відсутності підстав для застосування приписів ч. 6 ст. 762 Цивільного кодексу України до правовідносин між сторонами.
З огляду на вказане, суд, посилаючись на існуючи в Україні обставини введення воєнного стану, врахував наявність розпоряджень Капітана Миколаївського морського порту від 09.03.2022 №15 та №15/1 про заборону будь-якого руху та відшвартування суден, буксирів та інших плавзасобів, які перебувають біля причалів портів та терміналів Миколаївського регіону, та дійшов висновку про те, що оскільки місцем використання і знаходження спірного буксиру "Українець" є морський порт Миколаїв, то на нього поширюється дія розпоряджень Капітана Миколаївською морською порту від 09.03.2022 №15 та №15/1.
При цьому, судом встановлено, що вищевказані розпорядження Капітана Порту залишалися чинними протягом усього спірного періоду; акваторія порту була небезпечною, суднозаходи не здійснювалися, дозволи на рух суден не надавалися. Ці обставини підтверджені листом Капітана Миколаївського морського порту № 36 від 08.11.2024, листом Державної установи "ДЕРЖГІДРОГРАФІЯ" №1686/2521/07/24 від 08.11.2024 щодо закриття водного простору у період з 01.06.2022 до 31.08.2024, листом Миколаївської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (адміністрація Миколаївського морського порту) від 12.11.2024 №1407/18-04-05/Вих, листом Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України від 12.11.2024 №21000/46/10-24 тощо.
Крім того, суд прийняв до уваги, що про факт невикористання Фрахтувальником орендованого буксиру свідчить також і наданий відповідачем до матеріалів справи Акт огляду судна від 15.01.2024, оформлений Регістром судноплавства України, зі змісту якого вбачається, що буксир "Українець" перебуває у відстоюванні.
Враховуючи вказане, застосовуючи стандарт доказування "вірогідність доказів", суд першої інстанції дійшов висновку про недоведеність позивачем факту використання саме спірного буксиру "Українець".
Також суд врахував висновок Торгово-промислової палати України від 09.02.2023 №653/1.2 та Додаткову угоду №8 від 31.08.2024, за змістом якої сторонами фактично підтверджено існування перешкод у використанні зафрахтованого буксиру.
Отже, зазначаючи про те, що внаслідок ведення військових дій на території держави та заборони, у зв`язку з цим, судноплавства, ТОВ «МАРКОНІ» з 24.02.2022 позбавлене можливості використовувати буксир «Українець», місцевий господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для застосування до спірних правовідносин ч. 6 ст. 762 Цивільного кодексу України та звільнення ТОВ "МАРКОНІ" від сплати виставлених ДП «Миколаївський морський торговельний порт» рахунків, оскільки неможливість користування орендованим майном зумовлена обставинами, незалежними від волі сторін.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Державне підприємство «Миколаївський морський торговельний порт» звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Миколаївської області від 23.06.2025 у справі №915/1310/24 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Також, позивач просить суд стягнути з відповідача на користь Державного підприємства "Миколаївський морський торговельний порт" судові витрати у сумі 290 627,78 грн. як судовий збір за подання апеляційної скарги.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржник зазначає, зокрема, що:
Порт Миколаїв, на відміну від порту Бердянськ, Маріуполь, Скадовськ, Херсон, які закриті на підставі наказу Мінінфраструктури України від 28.04.2022 №256, є відкритим. Ці дані відображені у Реєстрі морських портів України, порядок ведення якого затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2013 №496, із позначкою «Відкриті морські порти України»;
Відповідач використовував буксири у порту Миколаїв з березня по серпень 2024 включно, що підтверджується листом Миколаївської обласної державної адміністрації від 17.10.2024 №422/03-24 та листом Миколаївської філії АМПУ від 11.10.2024 №1254/18-04-05/вих;
Починаючи з 09.03.2022 і по цей час на судноплавній ділянці річки Південний Буг, Бузькому лимані в межах Миколаївської області, на період дії правового режиму воєнного стану в Україні, встановлений особливий режим судноплавства морських суден з урахуванням розпоряджень Капітана Миколаївського морського порту від 09.03.2022 №15, 15/1 та наказу Миколаївської обласної військової адміністрації №101/25 від 30.07.2024 року. При цьому, у відповідних розпорядженнях Капітана Порту зазначена вказівка «…У разі потреби плавання, питання виходу погоджується з військовими», а на підставі Наказу №101/25 від 30.07.2024 починаючи з 30.07.2024 заборона руху по річках Південий Буг та Інгул знято та встановлено особливий режим судноплавства морських суден, суден внутрішнього плавання та інших плавзасобів;
Наявні в матеріалах справи листи морських агентів вказують на існування в Порту певного порядку погодження плавання суден та плавзасобів шляхом направлення листів та отримання резолюцій;
Висновок ТПП України від 09.02.2023 №653/1.2 є неналежним доказом підтвердження обставин, які діяли в Порту Миколаїв, а тому не є підставою для застосування ч. 6 ст. 762 Цивільного кодексу України щодо звільнення ТОВ "МАРКОНІ" від сплати бербоут-чартерної ставки за Договором №16-П від 07.06.2013 за період з червня 2022 по серпень 2024 включно.
На думку позивача, належним доказом у даній справі мав би бути висновок Торгово-промислової палати України щодо унеможливлення виконання зобов`язань за Договором бербоут-чартеру №16-П від 07.06.2013 за період з червня 2022 по серпень 2024 року, але такий висновок ТПП України в матеріалах справи відсутній.
Більш детально доводи ДП "Миколаївський МТП" викладені в апеляційній скарзі останнього.
За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями, оформленого протоколом від 14.07.2025, для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Савицького Я.Ф., суддів: Богацької Н.С., Ярош А.І.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.09.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства «Миколаївський морський торговельний порт» на рішення Господарського суду Миколаївської області від 23.06.2025 у справі №915/1310/24; продовжено розгляд вказаної апеляційної скарги на розумний строк та призначено справу №915/1310/24 до розгляду на 19.11.2025 року о 12:00 год. Крім того, даною ухвалою встановлено відповідачу строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.
24.09.2025 від ТОВ "МАРКОНІ" до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач наполягає на її безпідставності та необґрунтованості, не погоджується з доводами останньої та просить суд залишити оскаржуване рішення без змін, апеляційну скаргу - без задоволення. Крім того, відповідач у відзиві наводить попередній розрахунок суми судових витрат на професійну правничу допомогу, яку очікує понести в суді апеляційної інстанції та яка дорівнює 125  400,00 грн.
У своєму відзиві ТОВ «МАРКОНІ» наполягає на тому, що воно довило належними та допустимими доказами неможливість використання орендованого буксиру «Українець» у період з червня 2022 по серпень 2024 року внаслідок блокування цивільного судноплавства в Миколаївському морському порту.
Відповідач вказує, що заборона руху по річках Південний Буг та Інгул, а також в акваторії Миколаївського морського порту, встановлена Розпорядженнями капітана Миколаївського морського порту №15 та №15/1 від 09.03.2022 на виконання ПРИП 100/22, виданого ДУ «ДЕРЖГІДРОГРАФІЯ», продовжувала діяти протягом усього періоду, за який позивач просить стягнути заборгованість. Твердження ДП «Миколаївський МТП» про зворотне є безпідставними. Дана заборона є однією з обставин, які унеможливлювали використання буксиру «Українець» у спірний період.
За твердженням Товариства, існування вищезазначених обставин неодноразово визнавалося судами усіх інстанцій, зокрема: Верховним Судом в аналогічних справах за участі позивача та відповідача було підтверджено, що обставини блокування судноплавства по річках Південний Буг та Інгул та відсутності морських перевезень в акваторії Миколаївського морського порту є підставою для звільнення відповідача від орендної плати на підставі ч. 6 ст. 762 Цивільного кодексу України. Ці обставини лишались незмінними протягом заявленого Портом періоду у даній справі, а отже, є підставою для звільнення ТОВ «МАРКОНІ» від орендної плати та відмови ДП «Миколаївський МТП» у позові і в цій справі.
Відповідач також послався на те, що Порт уклав із Товариством Додаткову угоду №8 від 31.08.2024 до Договору бербоут-чартеру спірного буксиру, за змістом якої фактично погодився, що відповідач не має можливості використовувати спірну баржу за призначенням і має бути звільнений від оплати бербоут-чартерної ставки.
Окремо ТОВ «МАРКОНІ» звертає увагу на те, що цільове призначення буксиру полягає у буксируванні суден в Порту з метою забезпечення безпечного входу суден в Порт або виходу в нього, а також безпечної навігації у межах Порту. Таке використання є неможливим в умовах триваючої заборони судноплавства та відсутності заходів/виходів суден до/з Миколаївського морського порту.
Таким чином, відповідач переконаний у тому, що ТОВ "МАРКОНІ" доведено як неможливість використання буксиру "Українець", так і відсутність випадків його фактичного використання. Доказів протилежного позивачем не надано. 
Керуючись викладеним вище, відповідач зазначає, що він підлягає звільненню від орендної плати за Договором №16-П від 07.06.2013 за заявлений Позивачем період на підставі ч. 6 ст. 762 Цивільного кодексу України. 
Ухвалою суду апеляційної інстанції від 10.11.2025 задоволена заява представника ДП "Мирколаївський МТП" - адвоката Мокан О.О. про її участь у справі №915/1310/24 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, з використанням власних технічних засобів - через систему відеоконференцзв`язку "EasyCon". Вирішено здійснювати розгляд даної справи в режимі відеоконференції.
У зв`язку із участю у підготовці для підтримання кваліфікації у НШСУ судді-члена колегії Богацької Н.С. з 17.11.2025 по 21.11.2025, розпорядженням керівника апарату суду від 17.11.2025 №488 було призначено повторний автоматизований розподіл справи №915/1310/24.
Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.11.2025 для розгляду справи №915/1310/24 сформовано колегію суддів у складі головуючого судді - Савицького Я.Ф., суддів: Діброви Г.І., Ярош А.І., на підставі чого ухвалою суду від 18.11.2025 вказану справу було прийнято до свого провадження визначеною судовою колегією.
19.11.2025 в судове засідання з`явились представники обох сторін. Представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги та просив задовольнити її вимоги. Представник ТОВ «МАРКОНІ» проти доводів апеляційної скарги заперечував та просив залишити оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.
У судовому засіданні 19.11.2025, яке проводилось в режимі відеоконференції, оголошено вступну та резолютивну частини постанови.
Згідно зі ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Дослідивши матеріали справи, розглянувши доводи та вимоги апеляційної скарги, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду встановила наступне.
З огляду на матеріали справи вбачається, що 07.06.2013 між Державним підприємством "Миколаївський морський торговельний порт", як Судновласником, та Товариством з обмеженою відповідальністю "МАРКОНІ", як Фрахтувальником, укладено договір стандартного бербоутного чартеру Балтійської та міжнародної морської ради (БІМКО) проформи "BARECON 89" №16-П (надалі також - Договір), строком на шість місяців, з пролонгацією у випадку відсутності претензій сторін.
Умовами Адендуму до Договору бербоут-чартера №16-П від 07.06.2013 передбачено, зокрема, таке:
- Судновласник передає Фрахтувальнику за обумовлену плату (надалі - бербоут-чартерна ставка) в користування на строк, встановлений даним Адендумом, судно згідно з Додатком №1 до Договору бербоут-чартеру №16-П від 07.06.2013 (пункт 1); 
- судно в даному Адендумі розуміється як об`єкт з усіма механізмами і обладнанням до нього, включаючи двигуни, електростанцію, радіостанцію, рятувальні засоби, завантажувально-розвантажувальні механізми, навігаційні та вимірювальні прилади, інше суднове обладнання, протипожежні, рятувальні і захисні засоби, аварійне постачання і інструменти, що є невід`ємною частиною судна у відповідності до його проекту і вимог Класифікаційної спілки (пункт 3);
- бербоут-чартерна ставка складає за місяць 7850,00 дол.США (в гривневому еквіваленті станом на 07.06.2013 - 62745,00 грн). Розрахунки здійснюються в гривні по курсу НБУ на день виставлення рахунку. Бербоут-чартерна ставка вказана без ПДВ. Нарахування ПДВ на суму бербоут-чартерної ставки здійснюється в порядку, визначеному чинним законодавством України. Бербоут-чартерна ставка сплачується Фрахтувальником з моменту підписання акту приймання-передачі судна в чартер (пункт 4);
- доходи, отримані Фрахтувальником від експлуатації судна, є його власністю і не впливають на розмір бербоут-чартерної ставки по Договору (пункт 5);
- з моменту передання судна в бербоут-чартер Фрахтувальник експлуатує судно від свого імені відповідно до умов Договору та чинного законодавства України (пункт 10);
- Фрахтувальник зобов`язаний повернути судно Судновласнику в порту Миколаїв на дозволеному портовою владою причалі. Повернення судна оформлюється актом повернення судна із бербоут-чартеру. Форма акту надається Фрахтувальником. Акт підписується уповноваженими представниками Судновласника і Фрахтувальника. Повернення судна здійснюється у строк, зазначений у боксі 20 частини 1 Договору (пункт 13);
- Фрахтувальник на весь період бербоут-чартеру здійснює власними коштами страхування судна на користь Судновласника від морських ризиків, ризику від відповідальності Фрахтувальника перед третіми особами з наступним наданням Судновласнику копій договорів і документів, що підтверджують оплату страхових платежів. Фрахтувальник продовжує договори страхування таким чином, щоб протягом всього строку бербоут-чартеру судно було застрахованим (пункт 17);
- Фрахтувальник бере на себе зобов`язання по експлуатації судна у відповідності до положень системи управління безпекою судноплавства на морському та річковому транспорті по управлінню безпечною експлуатацією суден і попередженню забруднення, і виконує вимоги Міжнародного кодексу по охороні суден і портових засобів (пункт 29);
- бербоут-чартерна ставка, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожен день прострочення, включаючи день оплати. Пеня сплачується окремими платіжними дорученнями на розрахунковий рахунок основного платежу (пункт 37);
- сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання зобов`язань по Договору, якщо воно стало наслідком природних явищ, дії зовнішній об`єктивних факторів та інших обставин непереборної сили і якщо ці обставини безпосередньо вплинули на невиконання Договору (пункт 38);
За умовами частини ІІ Стандартного бербоут-чартеру "БЕРКОН 89" сторони дійшли згоди, зокрема, про таке:
- (а) судно має протягом терміну дії чартеру перебувати у повному володінні та в абсолютному розпорядженні для всіх цілей фрахтувальника та в усіх відношеннях під їх повним контролем. Фрахтувальники зобов`язані утримувати судно, його механізми, котли, пристрої та запасні частини у належному відремонтованому стані та у хорошому робочому стані відповідно до звичайної комерційної експлуатаційної практики та, крім того, що передбачено у статті 13(1), забезпечити наявність на борту судна класифікаційних документів з терміном дії для збереження класу, зазначеного в боксі 10, та інших необхідних свідоцтв, дійсних протягом усього часу. Фрахтувальники зобов`язані вживати негайних заходів для необхідного ремонту в межах розумного терміну. Якщо не погоджено інше, у разі виникнення необхідності вдосконалення, конструктивних змін або придбання дорого нового обладнання для подальшої експлуатації судна через нові класифікаційні вимоги або обов`язкові правила вартістю понад 5% від вартості морського страхування судна, як зазначено в боксі 27, величина, на яку ставка бербоут-чартерної плати має бути змінена, та пропорція, на яку згадана вартість підлягає розподілу між зацікавленими сторонами, з метою досягнення справедливого розподілу її між судновласниками і фрахтувальниками з урахуванням, крім іншого, тривалості строку бербоут-чартера, що залишився, по даному чартеру, повинна за відсутності згоди бути передана до арбітражу згідно зі статтею 26. Фрахтувальники зобов`язані внести і підтримувати фінансове забезпечення або зобов`язання щодо збитків від забруднення моря нафтою іншими речовинами на вимогу будь-якого уряду, включаючи федеральні, штатні або муніципальні, або інші підрозділи або органи, для того, щоб судно могло без сплати штрафу або збору законно входити, залишатися в будь-якому порту або виходити з нього, з будь-якого місця, територіальних або прилеглих вод будь-якої країни, штату або округу при виконанні чартеру без будь-яких затримок. Це зобов`язання застосовується незалежно від того, чи запроваджена така вимога законодавчим шляхом таким урядом або його відділів або органом. Фрахтувальники зобов`язані досягти і підтримувати всі домовленості через гарантію або інакше, дивлячись за необхідністю, для задоволення таких вимог виключно за рахунок фрахтувальників, а останні звільняють судновласників від відповідальності за будь-які наслідки (у тому числі за втрату часу) у разі неможливості прийняття таких заходів судновласниками (пункт 9);
- (b) Фрахтувальники зобов`язані власним коштом укомплектувати екіпаж, харчування, судноплавство, експлуатацію, постачання, бункерування і ремонт судна у будь-який час протягом терміну дії чартеру, і оплачують власним коштом всі збори та витрати будь-якого роду і характеру, у будь-якому випадку їх використання та експлуатації судна за даним чартером, включаючи будь-які місцеві та іноземні загальні муніципальні та/або державні податки, у тому числі будь-які податки та/або збори на бербоут-чартерну плату. Капітан, командний склад та екіпаж судна є службовцями фрахтувальників у будь-якому разі, навіть якщо вони з якоїсь причини призначені судновласниками. Фрахтувальники щодо командного та рядового складу екіпажу підпорядковуються законам країни прапора судна (пункт 9);
- (с) протягом терміну дії цього чартеру судно має зберігати свою назву, як зазначено у боксі 5 (пункт 9);
- (d) Фрахтувальники не повинні робити жодних конструктивних змін на судні або змін у механізмах, котлах, допоміжному обладнанні або запасних частинах до них без отримання на це у кожному разі дозволу судновласників. Якщо судновласники дозволяють це, фрахтувальники повинні на вимогу судновласників привести судно в його колишній стан до закінчення строку чартеру (пункт 9);
- (а) Фрахтувальники сплачують судновласникам плату за бербоут-чартер судна на умовах люмпсум за календарну добу, як зазначено в боксі 21, починаючи з дати та години здачі судна фрахтувальникам та виплачують узгоджену тверду суму (люмпсум) за будь-яку частину доби. Оплата бербоут-чартера триває до дати та години, коли судно повертається фрахтувальниками його власникам (пункт 10);
- (b) виплата плати за бербоут-чартер, за винятком першого та останнього платіжних місяців, якщо застосовується підпункт (с) цієї статті, провадиться відповідно до умов, зазначених в Адендумі (пункт 10);
- (с) плата за бербоут-чартер за перший та останній платіжні місяці, якщо вони становлять не повний місяць, розраховується пропорційно числу повної та неповної доби у конкретному календарному місяці, та виплата проводиться відповідно (Див. Адендум) (пункт 10);
- (d) у разі загибелі або зникнення судна оплата припиняється з дня його загибелі або від часу отримання останньої звістки про нього. Будь-яка плата за бербоут-чартер, видана авансом, регулюється відповідно (пункт 10);
- (f) будь-яка затримка з виплатою бербоут-чартерної плати дає судновласникам право на отримання відсотків за ставкою згідно з боксом 22. Якщо ж бокс 22 не заповнений, то - за існуючою ринковою ставкою в тій країні, де розташована головна контора судновласників (пункт 10);
- Фрахтувальники не мають права переуступати цей чартер або здавати судно в суббербоут-чартер (пункт 20).
- (с) у випадку початку війни незалежно від того, чи була вона оголошена між двома або кількома країнами, зазначеними в боксі 31, як судновласники, так і фрахтувальники мають право скасувати цей чартер, після чого фрахтувальники зобов`язані повернути судно судновласнику відповідно до ст. 14 або в найближчому та безпечному порту за вказівкою судновласника. У всіх випадках виплата бербоут-чартерної плати триває відповідно до ст. 10, і, окрім зазначеного вище, всі інші положення цього чартеру повинні застосовуватися до повернення судна (пункт 24).
Відповідно до Додатку №1 до Договору від 07.06.2013 №16-П судном, яке Судновласник передає Фрахтувальнику, виступає буксир "Українець".
12.06.2013 позивач передав, а відповідач - прийняв буксир "Українець" у технічно несправному стані, про що свідчить наявний у матеріалах справи відповідний акт приймання-передачі буксира в бербоут-чартер №16-П від 07.06.2013.
В подальшому між сторонами укладались додаткові угоди до Договору бербоут-чартеру №16-П від 07.06.2013:
- №1 від 29.12.2015, якою, зокрема, змінилися як строк дії чартеру, так і бербоут-чартерна ставка - 9027,50 дол.США за місяць;
- №2 від 25.01.2018, якою, зокрема, була змінена бербоут-чартерна ставка - 10 403,26 дол. США за місяць;
- №3 від 19.03.2018, якою строк дії чартеру змінено, а саме Бокс 20 частини І Договору та п. 2 Аддендуму викладено в новій редакції: Бербоут-чартер діє по 31.12.2030 рік (включно);
- №4 від 06.02.2019, якою була змінена бербоут-чартерна ставка - 10 676,49 дол. США за місяць;
- №5 від 20.02.2020, якою була змінена бербоут-чартерна ставка - 10 678,74 дол. США за місяць;
- №6 від 05.04.2021, якою була змінена бербоут-чартерна ставка - 10 690,94 дол. США за місяць;
- №7 від 31.08.2024, якою сторони в черговий раз змінили бербоут-чартерну ставку - 10 694,18 дол. США за місяць з 01.01.2024.
31.08.2024 сторони уклали Додаткову угоду №8, якою доповнили Адендум до Договору пунктом 4-1 в наступній редакції:
"Нарахування бербоут-чартерної ставки призупиняється з 01.09.2024.
Відновлення нарахування бербоут-чартерної ставки відбудеться з дати набрання законної сили законодавчого/розпорядчого документа, що регулює настання однієї з наступних обставин:
- відновлення роботи морського порту та здійснення судно заходів до нього, або використання буксирів за призначенням, що настане раніше;
- встановлення Кабінетом Міністрів України рівня охорони у морському порту Миколаїв, нижче ніж 3;
- завершення воєнного стану (введеного в Україні 24.02.2022). 
На період призупинення нарахування бербоут-чартерної ставки Фрахтувальник зобов`язаний компенсувати Судновласнику витрати, пов`язані з амортизаційними нарахуваннями". 
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що у період з червня 2022 року по серпень 2024 року позивач направляв відповідачу Акти наданих послуг (виконаних робіт) та рахунки на сплату бербоут-чартерної ставки буксиру "Українець", а саме:
1. Акти наданих послуг (виконаних робіт) послуга: "Бербоут-чартерна ставка б/к "Українець"):
- №09351973 від 30.06.2022 на суму 375 314,86 грн за червень 2022 року;
- №10601973 від 31.07.2022 на суму 469 143,25 грн за липень 2022 року;
- №11661973 від 31.08.2022 на суму 469 143,25 грн за серпень 2022 року;
- №12801973 від 30.09.2022 на суму 469 143,25 грн за вересень 2022 року;
- №13891973 від 31.10.2022 на суму 469 143,25 грн за жовтень 2022 року;
- №15831973 від 30.11.2022 на суму 469 143,25 грн за листопад 2022 року;
- №174491973 від 31.12.2022 на суму 469 143,25 грн за грудень 2022 року;
- №00701973 від 31.01.2023 на суму 469 143,25 грн за січень 2023 року;
- №02381973 від 28.02.2023 на суму 469 143,25 грн за лютий 2023 року;
- №04151973 від 31.03.2023 на суму 469 143,25 грн за березень 2023 року;
- №05071973 від 30.04.2023 на суму 469 143,25 грн за квітень 2023 року;
- №7661973 від 31.05.2023 на суму 469 143,25 грн за травень 2023 року;
- №09401973 від 30.06.2023 на суму 469 143,25 грн за червень 2023 року;
- №11181973 від 31.07.2023 на суму 469 143,25 грн за липень 2023 року;
- №12791973 від 31.08.2023 на суму 469 143,25 грн за серпень 2023 року;
- №14381973 від 30.09.2023 на суму 469 143,25 грн за вересень 2023 року;
- №16351973 від 31.10.2023 на суму 466 542,78 грн за жовтень 2023 року;
- №17791973 від 30.11.2023 на суму 466 662,10 грн за листопад 2023 року;
- №19081973 від 31.12.2023 на суму 487 281,07 грн за грудень 2023 року;
- №00021973 від 31.01.2024 на суму 485 898,10 грн за січень 2024 року;
- №00021973 від 31.08.2024 на суму 486 045,35 грн щодо перерахунку за бербоут-чартер у січні 2024 року 
- №01651973 від 29.02.2024 на суму 490 171,48 грн за лютий 2024 року;
- №01651973 від 31.08.2024 на суму 490 320,02 грн щодо перерахунку за бербоут-чартер у лютому 2024 року;
- №04231973 від 31.03.2024 на суму 503 176,36 грн за березень 2024 року;
- №04231973 від 31.08.2024 на суму 503 328,85 грн щодо перерахунку за бербоут-чартер у березні 2024 року;
- №05591973 від 30.04.2024 на суму 508 916,11 грн за квітень 2024 року;
- №05591973 від 31.08.2024 на суму 509 070,35 грн щодо перерахунку за бербоут-чартер у квітні 2024 року;
- №07261973 від 31.08.2024 на суму 519 580,97 грн за травень 2024 року;
- №07261973 від 31.08.2024 на суму 519 738,43 грн щодо перерахунку за бербоут-чартер у травні 2024 року;
- №08271973 від 30.06.2024 на суму 520 059,49 грн за червень 2024 року;
- №08271973 від 31.08.2024 на суму 520 217,10 грн щодо перерахунку за бербоут-чартер у червні 2024 року;
- №10661973 від 31.07.2024 на суму 526 367,58 грн за липень 2024 року;
- №10661973 від 31.08.2024 на суму 526 527,10 грн щодо перерахунку за бербоут-чартер у липні 2024 року;
- №12271973 від 31.08.2024 на суму 528 593,21 грн  за серпень 2024 року.
2. Рахунки щодо сплати бербоут-чартерної ставки:
- №09351973 від 30.06.2022  у розмірі 375 314,86 грн за червень 2022 року;
- №10601973 від 31.07.2022 у розмірі 469 143,25 грн за липень 2022 року;
- №11661973 від 31.08.2022 у розмірі 469 143,25 грн за серпень 2022 року;
- №12801973 від 30.09.2022 у розмірі 469 143,25 грн за вересень 2022 року;
- №13891973 від 31.10.2022 у розмірі 469 143,25 грн за жовтень 2022 року;
- №15831973 від 30.11.2022 у розмірі 469 143,25 грн за листопад 2022 року;
- №174491973 від 31.12.2022 у розмірі 469 143,25 грн за грудень 2022 року;
- №00701973 від 31.01.2023 у розмірі 469 143,25 грн за січень 2023 року;
- №02381973 від 28.02.2023 у розмірі 469 143,25    грн за лютий 2023 року;
- №04151973 від 31.03.2023 у розмірі 469 143,25    грн за березень 2023 року;
- №05071973 від 30.04.2023 у розмірі 469 143,25    грн за квітень 2023 року;
- №7661973 від 31.05.2023 у розмірі 469 143,25    грн за травень 2023 року;
- №09401973 від 30.06.2023 у розмірі 469 143,25    грн за червень 2023 року;
- №11181973 від 31.07.2023 у розмірі 469 143,25    грн за липень 2023 року;
- №12791973 від 31.08.2023 у розмірі 469 143,25    грн за серпень 2023 року;
- №14381973 від 30.09.2023 у розмірі 469 143,25    грн за вересень 2023 року;
- №16351973 від 31.10.2023 у розмірі 466 542,78    грн за жовтень 2023 року;
- №17791973 від 30.11.2023 у розмірі 466 662,10    грн за листопад 2023 року;
- №19081973 від 31.12.2023 у розмірі 487 281,07    грн за грудень 2023 року;
- №00021973 від 31.01.2024 у розмірі 485 898,10    грн за січень 2024 року;
- №00021973 від 31.08.2024 у січні 2024 року на суму 486    045,35 грн;
- №01651973 від 29.02.2024 у розмірі 490    171,48    грн за лютий 2024 року;
- №01651973 від 31.08.2024 до перерахунку за бербоут-чартер у лютому 2024 року на суму 490 320,02 грн;
- №04231973 від 31.03.2024 у розмірі 503    176,36    грн за березень 2024 року;
- №04231973 від 31.08.2024 до перерахунку за бербоут-чартер у березні 2024 року на суму 503    328,85 грн;
- №05591973 від 30.04.2024 у розмірі 508    916,11    грн за квітень 2024 року;
- №05591973 від 31.08.2024 до перерахунку за бербоут-чартер у квітні 2024 року на суму 509    070,35 грн;
- №07261973 від 31.05.2024 у розмірі 519    580,97    грн за травень 2024 року;
- №07261973 від 31.08.2024 щодо перерахунку за бербоут-чартер у травні 2024 року на суму 519    738,43 грн;
- №08271973 від 30.06.2024 у розмірі 520    059,49    грн за червень 2024 року;
- №08271973 від 31.08.2024 щодо перерахунку за бербоут-чартер у червні 2024 року на суму 520    217,10 грн;
- №10661973 від 31.07.2024 у розмірі 526    367,58    грн за липень 2024 року;
- №10661973 від 31.08.2024 щодо перерахунку за бербоут-чартер у липні 2024 року на суму 526    527,10 грн;
- №12271973 від 31.08.2024 у розмірі 528    593,21    грн за серпень 2024 року.
Загальна сума бербоут-чартерної ставки виставлена для оплати Фрахтувальнику, з урахуванням проведеного Судновласником перерахунку на підставі Додаткової угоди №7 від 31.08.2024, відповідно до вищевказаних актів наданих послуг (виконаних робіт) та рахунків складає 12 916 789,97 грн.
Факт направлення рахунків та актів наданих послуг на електрону пошту відповідача office@marconi.com.ua підтверджується скрінами екрану сторінок електронної пошти, які наявні в матеріалах справи.
Жодний акт зі сторони ТОВ «МАРКОНІ» не підписаний.
З метою врегулювання спору у досудовому порядку позивач звернувся до відповідача з претензією №06/1002 від 08.08.2024, за змістом якої повідомив про наявну заборгованість Товариства перед ДП "Миколаївський МТП" по рахункам за період з червня 2022 року по грудень 2022 року на загальну суму 3 190 174,36 грн, яку просив негайно погасити.
У відповідь на претензію відповідачем 13.09.2024 направлено на адресу позивача лист №74/І-П, в якому ТОВ «МАРКОНІ», посилаючись на ч. 6 ст. 762 Цивільного кодексу України, зазначив, що вимоги у претензії не підлягають задоволенню, у зв`язку з неможливістю використання майна, та запропонував ДП «Миколаївський морський торговельний порт» врахувати правові висновки, викладені Верховним Судом у постановах від 19.03.2024 у справі №915/458/23 та від 03.04.204 у справі №915/436/23.
Вказані обставини стали підставою для звернення Порту до суду із позовом про стягнення заборгованості зі сплати бербоут-чартерної ставки за Договором від 07.06.2013 №16-П в загальному розмірі 12 916 789,97 грн. за період з червня 2022 року по серпень 2024 року.
Разом з тим, з огляду на матеріали справи вбачається наступне.
- 09.03.2022 Міністерством інфраструктури України видано розпорядження №15, яким заборонено:
1. Рух всіх суден та плавзасобів по річці Південний Буг та Інгул. У разі потреби плавання питання виходу погоджувати з військовими.
2. Відшвартування всіх суден, буксирів та інших плавзасобів, які перебувають біля причалів портів та терміналів Миколаївського регіону.
- 09.03.2022 Міністерством інфраструктури України видано розпорядження №15/1 яким заборонено:
1. Рух всіх суден та плавзасобів від І коліна БДЛК до 3 коліна Спаського каналу.
2. Відшвартування всіх суден, буксирів та інших плавзасобів, які перебувають біля причалів портів та терміналів Миколаївського регіону.
- 25.07.2022 відповідачем направлено на адресу позивача лист-звернення (вх. № 329 від 25.07.2022), яким повідомлено, що з початку військової агресії РФ фактично блокує порти України на вхід/вихід та здійснює мінування Чорного моря, у зв`язку із чим було закрито роботу більшості морських портів України, що фактично унеможливлює виконання відповідачем зобов`язань за договорами на час дії таких обставин. Крім того, у листі відповідач зауважив на тому, що на даний час на території України (зокрема, на території Миколаївської області) агресором ведуться активні бойові дії, що унеможливлює здійснення товариством господарської діяльності в акваторії морського порту Миколаїв та за його межами, оскільки становлять реальну загрозу життю і здоров`ю мешканців України та працівників підприємства. Посилаючись на ч. 6 ст. 762 ЦК України, повідомив про неможливість виконання прийнятих на себе зобов`язань зі сплати бербоут-чартерної ставки за договором, а також просив звільнити його від обов`язку сплати бербоут-чартерної ставки до офіційного закінчення форс-мажорних обставин та відновлення можливості використання майна за відповідним договором.
- 23.08.2023 на запит ДП «Миколаївський морський торговельний порт» Капітан Миколаївського морського порту (Адміністрації Миколаївського морського порту) надав інформацію листом (вх. №772 від 23.08.2023), відповідно до якої в період з 24.02.2022 по 09.03.2022 Капітан Миколаївського морського порту не забороняв рух суден.
З 09.03.2022 року по теперішній час відшвартування всіх суден, буксирів та інших плавзасобів, які перебувають біля причалів портів та терміналів Миколаївського регіону заборонено. Але, у разі потреби питання виходу погоджується з військовими.
Кожен суб`єкт господарювання у разі потреби, перестановка суден, перетягування вздовж причалів, завезення постачання на судно, зміна екіпажу та інші потреби, пов`язані із забезпеченням життєдіяльності судна та екіпажу, а також проведення розвантаження судна самостійно запрошує та отримує (або не отримує) дозвіл на виконання цих дій. Капітан порту до цього ніякого відношення не має.
В службі капітана Миколаївського морського порту облік цих дій не ведеться. Під час військового стану рух суден здійснюється в режимі радіомовчання та без оформлення будь- яких документів.
- 30.07.2024 спільним наказом Оперативно-тактичного угруповання "Херсон", Оперативно-тактичного угруповання "Одеса", Миколаївської обласної військової адміністрації №101/25 від 30.07.2024 "Про здійснення координації судноплавства на внутрішніх водних шляхах в умовах воєнного стану" вирішено, а саме:
1. Тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану в Україні, встановити особливий режим судноплавства морських суден та суден внутрішнього плавання, плавучого обладнання, риболовних суден, малих суден, спортивних суден усіх форм власності (далі - суден), а також військових кораблів, плавзасобів (у тому числі безекіпажних) військових формувань, правоохоронних органів і органів спеціального призначення на судноплавній ділянці річки Південний Буг, Бузькому лимані в межах Миколаївської області.
2. Встановити такий порядок отримання погодження на вихід судна, проведення діяльності судном на судноплавній ділянці річки Південний Буг, Бузькому лимані в межах Миколаївської області:
1) судновласник (судноводій/капітан) подає заявку на вихід (захід, перехід або проведення діяльності судном (водолазні, гідрографічні роботи тощо) (далі-заявка) не пізніше 11.00 год. четверга тижня, що передує тижню, на якому планується вихід (проведення діяльності), до управління інфраструктури Миколаївської обласної військової адміністрації на електрону адресу york@mk.gov.ua за формою згідно з додатком 1;
2) управління інфраструктури обласної військової адміністрації узагальнює отримані заявки, складає План виходів;
5) управління інфраструктури обласної військової адміністрації повідомляє судновласником про погодження / непогодження здійснення ними виходу (проведення діяльності) до їх початку.
- 11.10.2024 Миколаївською філією ДП "Адміністрація морських портів України" направлено на адресу Порту лист №1254/18-04-05/Вих, в якому зазначено, що усі пересування буксирів ТОВ "МАРКОНІ" в акваторії Миколаївського морського порту здійснювалось на підставі наданих заявок від агентуючих компаній. Інформація щодо проведення будь-якої активності в акваторії Миколаївського морського порту буксирами ТОВ "МАРКОНІ" відображена в додатку 1.
Наявна інформація щодо оформлення перепусток на працівників та/або транспорт для доступу на територію Миколаївського морського порту за період з 01.06.2022 по 01.09.2024 року відображена в додатку 2.
Позивач на підтвердження факту використання буксирів відповідачем подав суду листи ТОВ «МАРКОНІ», адресовані начальнику Миколаївської філії ДП «АМПУ» та капітану Миколаївського морського порту, а саме:
- лист ТОВ «МАРКОНІ» № 44-п від 24.05.2024 року про надання дозволу на бункеровку буксирів на причалі № 1 з метою постачання дизпалива на буксири компанії «Ровангард»;
- листи Морського агентства «АТЛАС», від 22.04.2024, від 06.05.2024 №13/03 від 13.03.2024 про погодження перешвартування буксирів «Нескорений Бахмут», «Ровангард», «Капітан Міхаліс» та судна "Aquamarine";
- лист ТОВ «ЄВТ ГРЕЙН» № В54/81 від 08.08.2024 про дозвіл на оформлення перепусток для допуску, зокрема, на буксир "Ровангард" з метою відвідування т/х "Mallard S" представнику судновласника для виконання своїх службових обов`язків на борту судна;
- лист ТОВ «ЄВТ ГРЕЙН» № 23-01 від 08.08.2024 про погодження постачання провізії на т/х "Mallard S" за допомогою буксиру "Ровангард";
- лист ТОВ «ЄВТ ГРЕЙН» № В54/78 від 07.08.2024 та № В54/05/05 від 22.05.2024 про погодження постачання продуктів, дизпалива та технічного постачання на т/х "Mallard S" за допомогою буксиру "Ровангард";
- лист ТОВ «ЄВТ ГРЕЙН» №В54/05/05 від 22.05.2024 про дозвіл на доставку продуктів та дизпалива на т/х "Mallard S" за допомогою буксиру "Ровангард";
- лист ТОВ «ЄВТ ГРЕЙН» №В23 від 20.05.2024 про погодження бункеровання т/х "Mallard S";
- лист ТОВ "ЄВТ ГРЕЙН" № В23/04/12 від 28.02.2024 про оформлення перепусток з метою постачання продуктів, дизпалива та технічного постачання т/х "Mallard S".
Відповідно до інформації начальника бюро перепусток служби морської безпеки щодо ТОВ «МАРКОНІ» в період з червня 2022 по грудень 2022 року було оформлено 6 перепусток на осіб та 5 транспортних, в 2023 оформлено 56 перепусток на осіб та 9 транспортних, в період з січня 2024 по серпень 2024 року оформлено 82 перепустки на осіб та 1 транспортну.
- 17.10.2024 Управління інфраструктури Миколаївської ОДА направило ДП «Миколаївський морський торгівельний порт» лист №422/03-24, в якому зазначило, що за увесь період правового режиму воєнного стану в Україні до Миколаївської обласної військової адміністрації від ТОВ «МАРКОНІ» надійшла одна заявка (вих. № 20 від 12.08.2024) на вихід буксиру "ROWANGARTH" до т/х "MALLARD S", з метою доставлення води, продуктів харчування та представників судновласника.
Також в листі зазначено, що за результатами розгляду переліку буксирів, який було надано додатково, встановлено відсутність жодної заявки на вихід (захід, перехід) як від ТОВ «МАРКОНІ», так і від інших підприємств.
- 18.10.2024 ДП "Миколаївський морський торговельний порт" направлено лист №06/1278 ДУ "ДЕРЖГІДРОГРАФІЯ", в якому позивач просить повідомити дату виключення ПРИП №100/22, №101/22 з переліку діючих прибережних попереджень.
Апеляційним судом встановлено, що представник ТОВ «МАРКОНІ» звертався із адвокатськими запитами:
- до Капітану Миколаївського морського порту із запитом №4/11/24 від 05.11.2024, на який листом №36 від 08.11.2024 надано відповідь на поставлені питання, а саме:
1. Чи було дозволено рух суден та плавзасобів в акваторії Миколаївського морського порту у період з 1 червня 2022 року до 31 серпня 2024 року? Відповідь - "Не було".
2. Чи була безпечною для судноплавства акваторія Миколаївського морського порту у період з 1 червня 2022 року до 31 серпня 2024 року? Відповідь - "Акваторія Миколаївського морського порту не була та не є до цього часу безпечною для судноплавства з початком військової агресії РФ проти України".
3. Чи виконувалось Вами оформлення приходу в Миколаївський морський порт невійськових суден, що прямували для здійснення вантажних операцій, у період з 1 червня 2022 року до 31 серпня 2024 року? Якщо так, якою є загальна кількість таких суден, прихід яких було Вами оформлено за вказаний період? Відповідь - "Не виконувались".
4. Чи є наразі чинними Розпорядження капітана Миколаївського морського порту від 09.03.2022 року №15 та №15/1, якими було заборонено рух суден та плавзасобів по річках Південний Буг та Інгул, також заборонено відшвартування всіх суден, буксирів та інших плавзасобів, які перебувають біля причалів портів та терміналів Миколаївського регіону, заборонено рух всіх суден та плавзасобів від 1 коліна БДЛК до 3 коліна Спаського каналу? Відповідь - "Дія розпорядження капітана Миколаївського порту є чинною".
5. Чи відомо Вам, за якою процедурою з 09.03.2022 року відбувається отримання дозволу на рух суден та плавзасобів по річках Південний Буг та Інгул, та на рух суден та плавзасобів від 1 коліна БДЛК до 3 коліна Спаського каналу? Ким затверджена така процедура? Просимо також надати копію документа, що містить затверджену процедуру отримання дозволу на рух суден та плавзасобів по річках Південний Буг та Інгул та на рух суден та плавзасобів від 1 коліна БДЛК до 3 коліна Спаського каналу. Відповідь - "Порядок руху суден (на вхід та вихід в/з морських портів України) врегульовано Кодексом торговельного мореплавства України, Порядком оформлення приходу суден у морський порт, надання дозволу на вихід суден у море та оформлення виходу суден із морського порту, затвердженим Наказом Міністерства інфраструктури України від 27.06.2013 № 430, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23.007.2013 за № 1230/23762".
6. Чи відомі Вам випадки отримання у період з 1 червня 2022 року до 31 серпня 2024 року дозволів на рух суден та плавзасобів по річках Південний Буг та Інгул, та на рух суден та плавзасобів від 1 коліна БДЛК до 3 коліна Спаського каналу за зазначеною у п. 5 цього запиту процедурою? Чи є серед них невійськові судна, що зайшли в акваторію Миколаївського морського порту для здійснення вантажних операцій? Відповідь - "Не відомі".
- на адвокатський запит №2/11/24 від 05.11.2024, адресований ДУ "ДЕРЖГІДРОГРАФІЯ", надано відповідь листом № 1686/2521/07/24 від 08.11.2024, а саме:
1. Чи було дозволено рух суден та плавзасобів в акваторії Миколаївського морського порту у період з 1 червня 2022 року до 31 серпня 2024 року?
Відповідь: "ДУ "ДЕРЖГІДРОГРАФІЯ" не володіє інформацією щодо дозволу руху суден в акваторії Миколаївського морського порту в період з 1 червня 2022 року до 31 серпня 2024 року, окрім інформації, яка наводиться у прибережному попередженні  100/22".
2. Чи була безпечною для судноплавства акваторія Миколаївського морського порту у період з 1 червня 2022 року до 31 серпня 2024 року?
Відповідь: "ДУ "ДЕРЖГІДРОГРАФІЯ" не володіє інформацією та не уповноважена надавати оцінку щодо безпечності судноплавства акваторією Миколаївського морського порту в зазначений Вами період.
3. Чи відомо Вам, за якою процедурою з 09.03.2022 року відбувається отримання дозволу на рух суден та плавзасобів по річках Південний Буг та Інгул, та на рух суден та плавзасобів від 1 коліна БДЛК до 3 коліна Спаського каналу? Ким затверджена така процедура?
Відповідь: "До ДУ "ДЕРЖГІДРОГРАФІЯ" в межах виконання її функціональних обов`язків не надходила інформація, за якою процедурою з 09.03.2022 відбувається отримання дозволу на рух суден і плавзасобів по річках Південний Буг та Інгул та рух суден і плавзасобів від 1 коліна БДЛК до 3 коліна Спаського каналу та ким затверджена така процедура".
4. Чи видавала ДУ "ДЕРЖГІДРОГРАФІЯ" з 09.03.2022 року повідомлення мореплавцям, прибережні попередження чи будь-які інші документи в межах своїх повноважень, що стосувалися б зазначеної у п. 3 процедури отримання дозволу на рух суден та плавзасобів
Відповідь: "з 09.03.2022 ДУ "ДЕРЖГІДРОГРАФІЯ" не видавала повідомлень мореплавцям, прибережних попереджень та інших документів, в яких би містилась інформація про процедуру отримання дозволу на рух суден та плавзасобів, зазначених у пункті 3".
5. Надати копії ПРИП (прибережних попереджень) №№83-91/22, №№96-97/22 ВМСУ, №111/22  у зв`язку з мінною небезпекою, №108/22, №№118/22  - загроза піратства з боку суден чорноморського флоту РФ в Чорному та Азовському морях, №100/22  та інших ПРИП, якими оголошено забороненим для плавання район на підході до Миколаївського морського порту, район Миколаївського морського порту, райони річок Південний Буг, Інгул, Бузько-Дніпровськолиманського каналу.
ДУ "ДЕРЖГІДРОГРАФІЯ" надано належним чином завірені копії прибережних попереджень (ПРИП):
- 83-91/22 від 24.02.2022 закриття району у зв`язку з мінною небезпекою;
- 96-97/22 від 27.02.2022 закриття району у зв`язку з мінною небезпекою;
- 100/22  від 09.03.2022 закриття водного простору на р. Південний Буг та р. Інгул;
- 108/22  від 19.03.2022 військова загроза;
- 111/22  від 30.03.2022 інформація щодо поширення дрейфуючих мін;
- 118/22  від 13.05.2022 загроза піратства зі сторони РФ".
6. Повідомити, чи діяли вищевказані ПРИП у період з 1 червня 2022 року до 31 серпня 2024 року? Якщо зазначені ПРИП були скасовані, то з якої дати вони припинили свою дію? Просимо також надати копії ПРИП, які скасували/замінили ПРИП, зазначені в п. 5 цього запиту.
Відповідь: "Зазначені вище ПРИПи у зазначений Вами період діяли і діють донині. ПРИПи 83-91/22, 96-97/22, 100/22 були розміщені в Повідомленнях мореплавцям для відповідної коректури, випуски №8 від 01.09.2022 та №9 від 09.09.2022, тобто інформація є чинною".
На адвокатський запит №1/11/24 від 05.11.2024, адресований Філії «Дельта-Лоцман» ДП «Адміністрація морських портів України», надано відповідь листом № 1320/29-00-06/Вих від 08.11.2024, а саме:
На питання 1, 2, 4, 5 надано наступну відповідь: "Вказані у Запиті питання виходять за межі компетенції філії "Дельта-лоцман" ДП "АМПУ", філія вказані у Запиті дозволи не надає".
3. Якою є загальна кількість невійськових суден, що зайшли в акваторію Миколаївського морського порту для здійснення вантажних операцій, у період з 1 червня 2022 року до 31 серпня 2024 року?
Відповідь: "За наявною у філії "Дельта-лоцман" ДП "АМПУ" інформації, невійськові судна в акваторію Миколаївського морського порту для здійснення вантажних операцій, в період з 01.06.2022 року по 31.08.2024 року не заходили".
На адвокатський запит №5/11/24  від 05.11.2024, адресований Миколаївській філії ДП «Морських портів України», надано відповідь листом №1407/18-04-05/Вих від 12.11.2024, а саме:
1. Чи було дозволено рух суден та плавзасобів в акваторії Миколаївського морського порту у період з 1 червня 2022 року до 31 серпня 2024 року?
Відповідь: "У запитуваний період рух суден та плавзасобів в акваторії Миколаївського морського порту було заборонено, згідно розпорядження капітана Миколаївського морського порту від 09.03.2022 № 51/1".
2. Чи була безпечною для судноплавства акваторія Миколаївського морського порту у період з 1 червня 2022 року до 31 серпня 2024 року?
Відповідь: "Питання щодо безпечності акваторії Миколаївського морського порту для судноплавства в період дії військового стану знаходиться поза межами компетенції Філії. Разом з тим зазначаємо, що в разі необхідності рух суден та плавзасобів в акваторії Миколаївського морського порту потребує узгодження з відповідними компетентними органами".
3. Якою є загальна кількість суден, прийнятих під обробку вантажів у межах акваторії порту Миколаїв у період з 1 червня 2022 року до 31 серпня 2024 року?
Відповідь: "У запитуваний період суден, прийнятих під обробку вантажів у межах акваторії порту Миколаїв не приймались".
4. Чи було включено Миколаївський морський порт до "Ініціативи щодо безпечного транспортування зерна та продуктів харчування з українських портів"? Якщо так, то у який період часу Миколаївський морський порт був задіяний у такій ініціатив.
Відповідь: "У Філії відсутня інформація щодо залучення Миколаївського морського порту до "Ініціативи щодо безпечного транспортування зерна та продуктів харчування з українських портів".
5. Чи існують/існували тимчасові маршрути руху суден, за допомогою яких є (був) можливим рух цивільних суден до/з Миколаївського морського порту від початку повномасштабного вторгнення РФ (24 лютого 2022 року) до 31 серпня 2024 року? Якщо так, то у який період часу такий рух був можливим.
Відповідь: "У філії відсутня інформація щодо існування тимчасових маршрутів руху суден, за допомогою яких є (був) можливим рух цивільних суден до/з Миколаївського морського порту від початку повномасштабного вторгнення РФ (24 лютого 2022 року) до 31 серпня 2024 року".
6. Обов`язкові постанови по Морському порту Миколаїв, затверджені наказом АМПУ від 13.12.2016 № 451 Звід звичаїв морського порту Миколаїв, затверджений наказом МІУ від 17.05.2013 № 301 є чинними".
7. Повідомити інформацію про вихід (захід, перехід) або проведення будь-якої активності в акваторії Миколаївського морського порту у період з 1 червня 2022 року до 31 серпня 2024 року наступними судами: - буксир "Бузький", рік побудови - 1989; тип - буксир товкач; прапор - Україна, клас судна - КМ+ЛЗ ІІІ буксир; - буксир "Зюйд", рік побудови - 1979; тип - буксир; прапор - Україна, клас судна - КМ+ЛУ ІІІ буксир; - буксир "Урал", рік побудови - 1961; тип - буксир; прапор - Україна, клас судна - КМ+ЛЗ ІІІ буксир; - буксир "Докер", рік побудови - 1974; тип - буксир; прапор - Україна, клас судна - КМ+ЛУ5 ІІІ А2 буксир; - буксир "Українець", рік побудови - 1987; тип - буксир; прапор - Україна, клас судна - КМ+УЛ П А2 буксир; - ДМ-2020, рік побудови - 1981; тип - баржа; прапор - Україна, клас судна - К+ ІІІ А2 суднова баржа.
Відповідь: "У запитуваний період, активність в акваторії Миколаївського морського порту серед вище зазначених суден у буксира "Урал", який здійснив перехід 03.06.2022 року з причалу № 0 до причалу № 6 філії".
На адвокатський запит №6/11/24 від 05.11.2024, адресований Віце-міністру з відновлення України - Міністру розвитку громад на території України, надано відповідь листом № 21000/46/10-24 від 12.11.2024, а саме:
Відповідь на питання 1, 2 та 5: "Встановлення режиму руху транспортних засобів, зокрема морських суден, відноситься до повноважень військового командування та відповідних військових адміністрацій".
3. Якою є загальна кількість суден, прийнятих під обробку вантажів у межах акваторії порту Миколаїв у період з 1 червня 2022 року до 31 серпня 2024 року?
Відповідь: "За інформацією державного підприємства "Адміністрація морських портів України", у період з 01 червня 2022 року до 31 серпня 2024 року судна не приймалися під обробку вантажів у межах акваторії морського порту Миколаїв".
4. Чи було включено Миколаївський морський порт до "Ініціативи щодо безпечного транспортування зерна та продуктів харчування з українських портів"? Якщо так, то у який період часу Миколаївський морський порт був задіяний у такій ініціатив
Відповідь: "Підписана 22.07.2022 у м. Стамбулі Ініціатива про безпечне транспортування зерна та продуктів харчування з українських портів передбачала здійснення прийому та відвантаження на судна закордонного плавання експортних вантажів з морських портів Чорноморськ, Одеса та Південний".
- відповідно до Акту огляду судна від 15.01.2024, оформленого Регістром судноплавства України, буксир "Українець" перебуває у відстоюванні.
Також у матеріалах справи містяться Висновок Торгово-промислової палати України №653/1.2 від 09.03.2023 щодо унеможливлення виконання зобов`язань за договорами бербоут-чартер №12-П, №13-П, №14-П, №15-П, №16-П, №17-П від 07.06.2013, спричиненого обставинами, за які жодна зі сторін не відповідає, відповідно до якого:
1. Повномасштабним вторгненням Російської Федерації в Україну, яке призвело до введення воєнного стану в Україні, починаючи з 24 лютого 2022 року та по теперішній час, військова агресія Російської Федерації з цього часу щодо окремих територій України; окупація Херсонської області та наближення військ агресора притул до міста Миколаїв; бойові дії в період з березня по грудень 2022 року в безпосередній близькості до міста Миколаєва та незважаючи на звільнення міста Херсона по теперішній час залишаються окупованими частина Миколаївської області та значна частина Херсонської області, що перешкоджає судноплавству по річках Південний Буг та Інгул, а також робить неможливим вихід суден у Чорне море, у зв`язку з цим, згідно розпорядження капітана Миколаївського морського порту від 09.03.2022 № 15 та № 15/1, заборонено рух суден та плавзасобів по річках Південний Буг та Інгул, а також відшвартування всіх суден, буксирів та інших плавзасобів, які перебувають біля причалу портів та терміналів Миколаївського регіону, заборонено рух всіх суден та плавзасобів від 1 коліна БДЛК до 3 коліна Спаського каналу, є обставинами, за які сторони не можуть бути відповідальними в договірних відносинах, оскільки такі обставини є надзвичайними, непередбачуваними та невідворотними, вони не залежать від волі, бажань та дій сторін.
2. За законодавством України, а саме: частина шоста стаття 762 Цивільного кодексу України, регламентовано право сторони, за цим висновком -Товариства з обмежено відповідальністю "МАРКОНІ", ідентифікаційний код юридичної особи: 31883013, вимагати звільнення від сплати бербоут-чартерної ставки, встановленої за договорами бербоут-чартеру №12-П, №13-П, №14-П, №15-П, №16-П, №17-П, що укладені 07.06.2013 року (зі змінами, внесеними додатковими угодами №1 від 29.12.2015,  2 від 25.04.2018,  3 від 19.03.2018,  4 від 06.02.2019, №5 від 20.02.2020, №6 від 05.04.2021) між Товариством з обмеженою відповідальністю "МАРКОНІ (Фрахтувальник) та Державним підприємством «Миколаївський морський торговельний порт" (Судновласник), за весь час, протягом якого Фрахтувальник не міг використовувати орендоване майно (судна) через обставини, за які він не відповідає, правова оцінка яким надана в пункті 1 цього висновків.
Проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при винесені рішення, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду дійшла наступних висновків.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочин.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України).
Правова природа договору не залежить від його назви, а визначається з огляду на зміст, а тому при оцінці відповідності волі сторін та укладеного договору фактичним правовідносинам, суд повинен надати правову оцінку його умовам, правам та обов`язкам сторін для визначення спрямованості як їх дій, так і певних правових наслідків (постанови КГС ВС від 02.02.2022 у справі № 927/1099/20; від 18.05.2023 у справі №910/7975/21).
Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).
Згідно зі ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Як зазначалося вище, 07.06.2013 між сторонами був укладений договір №16-П, який має назву "договір стандартного бербоутного чартеру".
Водночас, за положеннями ч. 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Аналогічні приписі наведені у ч. 6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", за якою висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
Тобто, йдеться про врахування судами висновків щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду, враховуючи статус Верховного Суду як найвищого суду у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом. Близька за змістом права позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 12.11.2020 зі справи №904/3173/19, від 10.12.2020 зі справи №902/1414/13, від 26.08.2021 зі справи №910/15357/19.
Що ж до визначення подібних правовідносин, то в силу приписів ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" Південно-західний апеляційний господарський суд звертається до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 12.10.2021 у справі №233/2021/19, в якій визначено критерій подібності правовідносин.
Так, Велика Палата Верховного Суду виходила з того, що подібність правовідносин потрібно оцінювати за змістовим, суб`єктним та об`єктним критеріями. З-поміж цих критеріїв змістовий (оцінювання спірних правовідносин за характером урегульованих нормами права та договорами прав і обов`язків учасників) є основним, а два інші - додатковими. У кожному випадку порівняння правовідносин і їхнього оцінювання на предмет подібності слід насамперед визначити, які правовідносини є спірними. А тоді порівнювати права й обов`язки сторін саме цих відносин згідно з відповідним правовим регулюванням (змістовий критерій) і уразі необхідності, зумовленої цим регулюванням, - суб`єктний склад спірних правовідносин (види суб`єктів, які є сторонами спору) й об`єкти спорів (пункти 25, 26, 31 постанови від 12.10.2021 у справі №233/2021/19).
У контексті наведеного, колегія суддів враховує, що між сторонами у даній справі (ДП "Миколаївський морський торговельний порт" та ТОВ "МАРКОНІ") вже розглядався спір з приводу виконання Договору стандартного бербоутного чартеру від 07.06.2013 №16-П. 
Так, у справі №915/436/23 розглядались вимоги Порту до Товариства про стягнення заборгованості за Договором від 07.06.2013 №16-П за період з 24.02.2022 по 28.02.2022 включно та березень - травень 2022.
За результатами касаційного перегляду судових рішень у справі №915/436/23, Верховний Суд у постанові від 03.04.2024 підтримав висновок судів попередніх інстанцій щодо правової природи договору фрахтування судна у бербоут-чартер з огляду на положення статей 759, 762, 912 Цивільного кодексу України, статті 203 Кодексу торговельного мореплавства України, відповідно до якого даний Договір чартеру за юридичною природою є різновидом договорів оренди судна, а спірні правовідносини є правовідносинами найму (оренди) транспортного засобу, що регулюються Главою 58 Цивільного кодексу України «Найм (оренда)» та Розділом VI Кодексу торговельного мореплавства України «Договір фрахтування (чартеру) суден на певний час; дійшов висновку, що предмет, підстави позову, склад учасників, зміст позовних вимог справи №915/436/23 є тотожними справі №915/458/23, а тому до справи №915/436/23 підлягають застосуванню висновки суду касаційної інстанції щодо застосування норм права, які викладені у постанові Верховного Суду від 19.03.2024 у справі №915/458/23; та погодився з висновками судів попередніх інстанцій про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
З огляду на викладене вище, колегія суддів виходить з того, що укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором найму (оренди) транспортного засобу буксиру «Українець» (і вказане не оспорюється жодною стороною), у зв`язку з чим застосуванню підлягають відповідні норми законодавства, що регулюють вказані правовідносини
Частиною 1 ст. 762 Цивільного кодексу України встановлено, що за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.
Разом з тим, наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає (ч. 6 ст. 762 Цивільного кодексу України).
Як вказано в постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.05.2018 у справі №910/7495/16, вказана норма не містить вичерпного переліку обставин, які унеможливлюють використання орендарем майна, підстав виникнення таких обставин та засобів їх підтвердження, а тому підставою для застосування цієї норми є встановлення факту неможливості використання орендарем майна з незалежних від нього причин на загальних підставах, визначених процесуальним законодавством.
У постанові Верховного Суду від 19.03.2024 у справі №915/458/23 з аналогічних правовідносин вказано, що для застосування ч. 6 ст. 762 Цивільного кодексу України до спірних правовідносин та звільнення наймача від плати за користування орендованим майном визначальною умовою такого звільнення є наявність обставин, за які орендар не відповідає. Тобто він повинен довести обставини, які свідчать про те, що майно не використовувалося або не могло бути використане ним, і він не відповідає за ці обставини (узгоджується із висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 27.02.2024 у справі №916/599/23).
Звільнення від сплати орендної плати є істотним втручанням у правовідносини сторін договору, а тому може застосовуватись за виключних обставин. Надзвичайними є ті обставини, настання яких не очікується сторонами при звичайному перебігу справ. Під надзвичайними можуть розумітися такі обставини, настання яких добросовісний та розумний учасник правовідносин не міг очікувати та передбачити при прояві ним достатнього ступеня обачливості. Ознаками таких обставин є наступні елементи: вони не залежать від волі учасників цивільних (господарських) відносин; мають надзвичайний характер; є невідворотними; унеможливлюють виконання зобов`язань за таких умов здійснення господарської діяльності. При цьому сторона зобов`язання, яка його не виконує, повинна довести, що в кожному окремому випадку саме ці конкретні обставини мали непереборний характер саме для цієї конкретної особи при виконання нею конкретних договірних зобов`язань.
Частиною 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).
За умовами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, в господарському процесі є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема, подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять у предмет доказування у справі, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує.
Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. 14 Господарського процесуального кодексу України).
Судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях та містити неточності у встановленні обставин, які мають вирішальне значення для правильного вирішення спору, натомість висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки мають бути вичерпними, відповідати дійсності і підтверджуватися достовірними доказами.
Апеляційна колегія звертає увагу на те, що у справі №915/436/23 спір стосувався тих же сторін стосовно виконання спірного Договору від 07.06.2013 №16-П, однак, встановлення судом обставин неможливості користування відповідачем орендованим майном - буксиром "Українець" згідно з Договором від 07.06.2013 №16-П стосувався періоду з 24.02.2022 по 28.02.2022 включно та березень - травень 2022.
У даному випадку предметом спору (у справі №915/1310/24) є вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за тим самим Договором від 07.06.2013 №16-П, однак, за період з червня 2022 року по серпень 2024 року.
Таким чином, з огляду на встановлені судом у справі №915/436/23 обставини щодо наявності підстав для звільнення відповідача від сплати за спірним договором у період з 24.02.2022 по травень 2022 року предметом доказування у цій справі є саме встановлення продовження/припинення дії обставин та наявності підстав для звільнення відповідача від вказаної сплати у подальшій період з червня 2022 року по серпень 2024 року.
У зв`язку з цим, апеляційний суд звертає увагу на те, що судом першої інстанції було взято до уваги заперечення відповідача проти позову, в якому останній зазначив про те, що 24.02.2022 року відбувся напад військ Російської Федерації на Україну. Внаслідок військової агресії з цього часу почалася окупація Херсонської області та війська агресора наблизилися в притул до м. Миколаєва. В період з березня по грудень 2022 року бойові дії відбувались у безпосередній близькості до м. Миколаїв. Незважаючи на звільнення міста Херсона, частина Миколаївської області та значна частина Херсонської області залишаються окупованими й по теперішній час, що перешкоджає судноплавству по річках Південний Буг та Інгул, а також робить неможливим вихід суден у Чорне море.
Вказані обставини підтверджуються відомостями з Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 року №75, від 22.12.2022 № 309, від 20.02.2023 №56. 
У зв`язку з захопленням територій Миколаївської та Херсонської областей фактично паралізовано морські та річкові перевезення в акваторії морського порту Миколаїв, що негативно вплинуло і на роботу ТОВ "МАРКОНІ" і унеможливило використання зафрахтованого за умовами Договору буксиру "Українець".
При цьому, відповідно до боксу 19 та статті 5 частини ІІ Договору використання зафрахтованого буксиру «Українець» можливо лише в межах та кордонах акваторії морського порту Миколаїв та зоні відповідальності порту, а також БДЛК.
Водночас, відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 року №75 та від 22.12.2022 року № 309, територією активних бойових дій Миколаївська міська територіальна громада була у період з 26.02.2022 по 11.11.2022 року (з 11.11.2022 року по теперішній час є зоною можливих бойових дій), м. Очаків Очаківської міської територіальної громади - у період з 24.02.2022 до 01.06.2023 року. 
Населені пункти, що знаходяться на Кінбурнській косі, з 24.02.2022 року перебувають в окупації - с. Покровське Очаківської міської територіальної громади, с. Покровка Очаківської міської територіальної громади та с. Василівка Очаківської міської територіальної громади. 
25.02.2022 року розпорядженням Кабінету Міністрів України №183-р установлено третій (вищий) рівень охорони у морських портах України, на період введення воєнного стану.
Колегія суддів зазначає, що загальновідомі обставини щодо існування блокування судноплавства в Миколаївській та Херсонській областях (Дніпровсько-Бузький лиман, по якому проходить БДЛК, територія вздовж Кінбурнської коси), які також встановлені судами під час розгляду справи №915/458/23, існували також у спірному періоді, протилежне позивачем не доведено.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22.10.2008 №934 акваторія морського порту Миколаїв включає в себе водний простір річки Південний Буг, водний простір тринадцятого коліна Бузько-Дніпровсько-Лиманського каналу та першого коліна каналу акваторії порту Миколаїв, водний простір територіального моря (акваторія приписаного портового пункту Очаків), акваторію підхідного каналу портового пункту Очаків, акваторію портового пункту Очаків, акваторію Очаківського каналу.
09.03.2022 на виконання виданого ДУ "ДЕРЖГІДРОГРАФІЯ" прибережного повідомлення (ПРИП) №100/22, №101/22 Капітаном Миколаївського морського порту підписано розпорядження №15, №15/1 про заборону руху всіх суден та плавзасобів по річкам Південний Буг та Інгул та від коліна БДЛК до 3 коліна Спаського каналу, також заборонено відшвартування всіх суден, буксирів та інших плавзасобів, які перебувають біля причалів портів та терміналів Миколаївського регіону, але у разі потреби плавання, питання виходу погоджувати з військовими.
Згідно зі ст. 14 Закону України "Про морські порти України" нагляд за мореплавством у морському порту здійснюється капітаном морського порту, який очолює службу капітана морського порту.
Статтею 75 Кодексу торговельного мореплавства України встановлено, що державний нагляд за безпекою мореплавства у морському порту, на підходах до нього та в суміжних акваторіях здійснюється Капітаном морського порту. Межі зони нагляду, на яку поширюються повноваження Капітана морського порту щодо здійснення ним державного нагляду за безпекою мореплавства, визначаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері морського транспорту.
Відповідно до ч. 2 розділу V Положення про капітана морського порту та службу капітана морського порту, затвердженого Наказом Міністерства інфраструктури України від 17.11.2021 року №621, розпорядження Капітана морського порту з питань забезпечення безпеки мореплавства і порядку в порту, що входять до його компетенції, обов`язкові для всіх суден, юридичних і фізичних осіб, які перебувають на території та акваторії морського порту, та працівників Служби (аналогічні положення також містяться у ст. 75 Кодексу торговельного мореплавства України).
18.07.2023 з метою забезпечення координації та взаємодії суб`єктів щодо питань судноплавства внутрішніми водними шляхами в умовах воєнного стану Кабінетом Міністрів України підписано розпорядження №633-р "Деякі питання здійснення координації та контролю за судноплавством на внутрішніх водних шляхах в умовах воєнного стану", відповідно до якого під час прийняття рішень щодо пересування плавучих транспортних засобів судноплавними внутрішніми водними шляхами в обов`язковому порядку погоджувати такі рішення з річковою флотилією Військово-Морських Сил Збройних Сил України.
Місцем знаходження буксиру "Українець» (та місцем використання останнього) є морський порт Миколаїв, на який поширюється дія розпоряджень Капітана Миколаївською морською порту від 09.03.2022 року №15 та №15/1.
При цьому, судова колегія вказує, що за положеннями ст. 75 Кодексу торговельного мореплавства України, розпорядження Капітана морського порту може бути скасовано центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері морського транспорту, або адміністративним судом у порядку, встановленому законодавством.
Проте, у матеріалах справи №916/1310/24 не міститься доказів скасування вищенаведених розпоряджень капітана Миколаївського морського порту від 09.03.2022 №15 та №15/1.
Навпаки, як зазначалось вище, у відповідь на адвокатський запит, поданий в інтересах ТОВ "МАРКОНІ", капітан Миколаївського морського порту у листі від 08.11.2024 року №36 зазначив наступне:
- розпорядження капітана №№ 15 та 15/1 є діючими;
- в акваторії Миколаївського морського порту у період з 01.06.2022 року до 31.08.2024 року не був дозволений рух суден та плавзасобів; 
- акваторія Миколаївського морського порту у період з 01.06.2022 року до 31.08.2024 року була небезпечною для судноплавства;
- у зазначений період жодного приходу судна у порт не було оформлено;
- випадки отримання дозволів на рух суден та плавзасобів по річках Південний Буг та Інгул, та на рух суден та плавзасобів від 1 коліна БДЛК до 3 коліна Спаського каналу капітану Миколаївського морського порту невідомі.
У відповідь на адвокатський запит ДП "ДЕРЖГІДРОГРАФІЯ" листом від 08.11.2025  надало відповідачу копії прибережних попереджень (ПРИП), а саме:
- №83-91/22 від 24.02.2022 р. про закриття району у зв`язку з мінною небезпекою; 
- №96-97/22 від 27.02.2022 р. про закриття району у зв`язку з мінною небезпекою; 
- №100/22 від 09.03.2022 р. про закриття водного простору на р. Південний Буг та р. Інгул; №108/22 від 19.03.2022 р. щодо військової загрози; 
- №111/22 від 30.03.2022 р. щодо поширення дрейфуючих мін; 
- №118/22 від 13.05.2022 р. щодо загрози піратства з боку суден РФ. 
Вказані прибережні попередження є чинними і діяли у спірний період з 01.06.2022 року по 31.08.2024 року, протилежного матеріали справи не містять.
Згідно з відповіддю Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України від 12.11.2024 року №21000/46/10-24 вбачається таке:
- у період з 01.06.2022 року по 31.08.2024 року у межах акваторії морського порту Миколаїв судна під обробку вантажів не приймались;
- у переліку морських портів України, через які здійснювалось транспортування продуктів харчування згідно Ініціативи щодо безпечного транспортування зерна та продуктів харчування з українських портів, підписаної 22.07.2022 року у м. Стамбул - морського порту Миколаїв немає.
Листом від 12.11.2024 року №1407/18-04-05/Вих Миколаївська філія ДП "АМПУ" у відповідь на адвокатський запит повідомила таке:
- у період з 01.06.2022 року по 31.08.2024 року рух суден та плавзасобів в акваторії морського порту Миколаїв було заборонено згідно розпорядження капітана Миколаївського морського порту від 09.03.2022 № 15/1; 
- судна під обробку вантажів у період з 01.06.2022 року по 31.08.2024 року у межах акваторії морського порту Миколаїв не приймались; 
- у Філії відсутні відомості щодо існування тимчасових маршрутів руху суден, за допомогою яких є (був) можливим рух цивільних суден до/з Миколаївського морського порту з 24.02.2022 року до 31.08.2024 року; 
- буксир "Українець" будь-якої активності (вихід, захід, перехід) в акваторії Морського порту Миколаїв у період з 01.06.2022 року по 31.08.2024 року не здійснював.
Листом № 1320/29-00-06/Вих від 08.11.2024 Філія «Дельта-Лоцман» ДП «АМПУ» повідомила про те, що невійськові судна в акваторію Миколаївського морського порту для здійснення вантажних операцій, в період з 01.06.2022 року по 31.08.2024 року не заходили.
Листом від 12.11.2024 №475/03-24 Миколаївська обласна військова адміністрація у відповідь на адвокатський запит зазначила, що відповідно до розпорядження Капітана Миколаївського морського порту №15 від 09.03.2022 року забороняється: 1. Рух всіх суден та плавзасобів від 1 коліна БДЛК до 3 коліна Спаського каналу. 2. Відшвартування всіх суден, буксирів та інших плавзасобів, які перебувають біля причалів портів та терміналів Миколаївського регіону. 
Щодо надання інформації стосовно надходження, за увесь період правового режиму воєнного стану в Україні, до Миколаївської обласної військової адміністрації заявок на вихід (захід, перехід) або проведення діяльності судами, судновласником (фрахтувальником) яких є Товариство з обмеженою відповідальністю "МАРКОНІ" (код ЄДРПОУ 31883013) повідомило, що за увесь період правового режиму воєнного стану в Україні, до Миколаївської обласної військової адміністрації від ТОВ "МАРКОНІ" надійшла одна заявка (Вих. №20 від 12.08.2024) на вихід буксиру "ROWANGARTH" (тобто не спірного буксиру "Українець") до т/х "MALLARD S", з метою доставлення води, продуктів харчування та представників судновласника. 
Разом з цим, відповідно до Акту огляду судна від 15.01.2024, оформленого Регістром судноплавства України, буксир "Українець" перебуває у відстоюванні.
Крім того, матеріали даної справи містять висновок Торгово-промислової палати України від 09.03.2023 №653/1.2 щодо унеможливлення виконання зобов`язань, в тому числі за Договором №16-П від 07.06.2013, спричиненого обставинами, за які жодна зі сторін не відповідає, з якого вбачається, що у період з 24.02.2022 по 09.03.2023 (дата видачі висновку ТПП) буксир "Українець" перебував в акваторії Миколаївського морського порту та не міг бути використаний відповідачем.
Відносно доводів апелянта про те, що вказані у висновку ТПП України обставини стосуються періоду з 24.02.2022 та по дату його складання - 09.03.2023, а відтак, не є застосовними до спірного періоду нарахування орендної плати (червень 2022 - серпень 2024), колегія суддів зазначає наступне.
Вказані у висновку ТПП України обставини накладаються на спірний період, дія розпорядження капітана Миколаївського морського порту від 09.03.2022 № 15, № 15/1, яке полягло в основу такого висновку Торгово-промислової палати України, продовжує діяти і на теперішній час, а з урахуванням обставин даної справи у сукупності з іншими наявними в матеріалах справи доказами, на переконання суду апеляційної інстанції, вищевказаний висновок є належним підтвердженням того, що у вказаний період існували обставини, за яких відповідач як фрахтувальник не міг використовувати орендоване майно (судна) через обставини, за які він не відповідає.
Крім того, сертифікат Торгово-промислової палати України не є єдиним доказом існування форс-мажорних обставин; обставина форс-мажору має оцінюватися судом з урахуванням встановлених обставин справи та у сукупності з іншими доказами.
Щодо наданих позивачем до суду доказів, які, на думку останнього, свідчать про використання відповідачем у спірний період буксиру «Українець» за Договором №16-П від 07.06.2013, то судова колегія вказує, що Порт посилається на наказ Миколаївської обласної військової адміністрації від 30.07.2024 №101/25 "Про здійснення координації судноплавства на внутрішніх водних шляхах в умовах воєнного стану". Вказаним наказом №101/25 була врегульована загальна процедура отримання погодження військового командування на вихід суден, які провадять свою діяльність на внутрішніх водних шляхах в Миколаївській області.
Водночас, судова колегія зауважує, що вказаний наказ №101/25 було затверджено лише 30.07.2024 року, в той час як спірний період у цій справі, за який Позивач просить стягнути заборгованість, охоплює період: 01.06.2022 - 31.08.2024. 
Таким чином, дія цього Наказу взагалі не розповсюджувалась майже на весь заявлений Портом період. 
Суд апеляційної інстанції також вважає, що видача вказаного Наказу №101/25, яким встановлено порядок отримання дозволу на вихід судна, автоматично не підтверджує отримання відповідачем такого дозволу на вихід буксиру "Українець" (виходів якого і не було, що підтверджено відповідями Миколаївської обласної військової адміністрації), адже не свідчить про усунення існуючої небезпеки судноплавства та заборону руху суден в акваторії порту, що вбачається з відповіді Капітана Миколаївського морського порту від 08.11.2024 року.
Колегія суддів також критично оцінює посилання апелянта на те, що на підставі запитів морських агентів, відповідач використовував буксири у порту Миколаїв з березня по серпень 2024 включно, що підтверджується листом Миколаївської філії ДП "АМПУ" №1254/18-04-05/вих. від 11.10.2024.
Так, апеляційний суд звертає увагу, що у додатках до вказаного листа Миколаївської філії ДП "АМПУ" №1254/18-04-05/вих. від 11.10.2024 року, на які посилається Порт, фігурує судно (буксир) "ROWANGARTH", який не пов`язаний із предметом спору в цій справі.
Крім того, надані позивачем документи свідчать про те, що він використовувався для доставки членів екіпажу, постачання продуктів, палива та технічного постачання на судно "MALLARD S", заблокованого в морському порту "Ольвія" з 24.02.2022. 
Так, зокрема, листом №44-п від 24.05.2024 відповідач у зв`язку з виробничою необхідністю та з метою постачання дизельного палива на буксири компанії "ROWANGARTH" просив дозволу на бункеровку буксирів на причалі №1 24.05.2024.
За поясненнями відповідача, такі випадки мали поодинокий характер, відбувалися у травні та у серпні 2024 року, і були обумовлені виключною потребою у підтриманні життєдіяльності судна та попередженні виникнення надзвичайних ситуацій на ньому. Буксир "ROWANGARTH" було використано для швартовних робіт при переміщенні судна "Aquamarine" між причалами Миколаївського морського порту для його термінового розвантаження у березні 2024 року та повернення до попереднього місця стоянки у травні 2024 року. Цей випадок також мав разовий характер, а необхідність розвантаження судна "Aquamarine", так само заблокованого в Миколаївському морському порту з 24.02.2022 року, була аналогічно обумовлена надзвичайними обставинами: вантаж внаслідок тривалого зберігання вже перебував у стані самозігрівання, що створювало ризики його самозаймання у майбутньому.
Із листа Миколаївської філії ДП "АМПУ" №1254/18-04-05/Вих від 11.10.2024 року та додатків до нього не слідує, що буксир "ROWANGARTH" використовувався для буксирування суден в акваторії Миколаївського морського порту, або що такі операції загалом виконувалися в акваторії порту. 
Таким чином, судова колегія наголошує, що документи, на які посилається позивач, жодним чином не підтверджують можливість використання саме спірного буксиру "Українець" за його цільовим призначенням у період з червня 2022 по серпень 2024 включно, про що абсолютно правильно зазначив суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні у даній справі.
Відповідно до наданих позивачем разом з позовною заявою відповідей ДП "АМПУ" та Миколаївської обласної військової адміністрації відомостей щодо використання відповідачем саме спірного буксиру "Українець" не надано.
Крім того, судова колегія вважає за необхідне звернути увагу, що буксир "Українець" як судно та як об`єкт портової інфраструктури має спеціальне призначення, визначене, зокрема, Законом України "Про внутрішній водний транспорт". 
Так, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону, буксир - це судно, побудоване спеціально для виконання операцій з буксирування, штовхання, кантування. Буксирування згідно п. 6 ч. 1 ст. 1 даного Закону - це переміщення суден, плавучих споруд та плавучих об`єктів буксиром або іншим судном за допомогою буксирувального тросу. 
Крім того, визначення терміну "буксирування" міститься у Регламенті Європейського Парламенту і Ради (ЄС) 2017/352 від 15 лютого 2017 року про запровадження рамки для надання портових послуг та про загальні правила щодо фінансової прозорості портів. Відповідно до ч. 3 ст. 1 Рішення № 1/2021 Комітету асоціації Україна - ЄС у торговельному складі від 22.11.2021 про внесення змін до Доповнення XVII-3 (Правила, що застосовуються до телекомунікаційних послуг), Доповнення XVII-4 (Правила, що застосовуються до поштових та кур`єрських послуг) та Доповнення XVII-5 (Правила, що застосовуються до міжнародного морського транспорту) Додатка XVII до Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони, вирішено Доповнення XVII-5 (Правила, що застосовуються до міжнародного морського транспорту) Додатка XVII до Угоди замінити Додатком 3 до цього Рішення. У розділі "G. Портові послуги" Додатка 3 до цього Рішення визначено необхідність впровадження положення Регламенту Європейського Парламенту та Ради (ЄС) 2017/352 від 15.02.2017 року про запровадження рамок для надання портових послуг та про загальні правила фінансової прозорості портів. 
Згідно п. 17 ст. 2 даного Регламенту, "буксирування" означає допомогу судну у здійсненні ним маневрів, яку надають із використанням буксира для уможливлення безпечного входу такого судна в порт або виходу в нього, або безпечної навігації у межах порту.
Таким чином, цільовим призначенням буксиру "Українець" є буксирування (переміщення) суден в порту з метою забезпечення безпечного входу суден в порт або виходу в нього, а також безпечної навігації у межах порту.
В свою чергу, з наданих позивачу з боку Миколаївської філії ДП "АМПУ" копій документів щодо пересування буксирів, які належать ТОВ "МАРКОНІ" в акваторії Миколаївського морського порту, не вбачається жодного згадування про використання саме орендованого буксиру «Українець».
Водночас як зазначалось вище, спірний буксир "Українець" перебував у відстоюванні, про що свідчить надана відповідачем копія класифікаційного свідоцтва, виданого Регістром судноплавства.
Тому, безпідставними є доводи апелянта про існування обставин щодо можливого використання відповідачем орендованого буксиру «Українець» з огляду на отримання позивачем відповіді Миколаївської філії ДП "АМПУ" про оформлення відповідачем у період з 01.06.2022 по 01.09.2024 перепусток на територію Миколаївського морського порту, оскільки оформлення перепусток не свідчить саме про використання спірного буксиру за цільовим призначенням.
Окремо судова колегія звертає увагу на наявну в матеріалах справи укладену між сторонами Додаткову угоду №8 від 31.08.2024 до спірного договору бербоут-чартеру №16-П від 07.06.2013, якою якого сторони доповнили Адендум до цього Договору пунктом 4-1, згідно з яким нарахування бербоут-чартерної ставки призупиняється з 01.09.2024 року, а відновлення нарахування відбудеться з дати набрання законної сили законодавчого/розпорядчого документа, що регулює настання однієї із наступних обставин: відновлення роботи морського порту та здійснення суднозаходів до нього, або використання буксирів за призначенням, що настане раніше; встановлення Кабінетом Міністрів України рівня охорони у морському порту Миколаїв нижче, ніж 3; завершення воєнного стану (введеного в Україні 24.02.2022 року).
Отже, укладенням Додаткової угоди №8 від 31.08.2024 до спірного Договору бербоут-чартеру і погодженням призупинення нарахування відповідачу бербоут-чартерної ставки з 01.09.2024 року позивач фактично визнав факт неможливості використання відповідачем орендованого буксиру "Українець".
Враховуючи вищевикладене у сукупності, судова колегія цілком погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем не доведено обставину  використання відповідачем буксиру "Українець" за цільовим призначенням у спірний період належними, допустимими та достовірними доказами. 
З огляду на викладені вище обставини, колегія суддів вважає, що ТОВ «МАРКОНІ» було позбавлено можливості використовувати буксир "Українець" з незалежних від нього причин - внаслідок припинення морських та річкових перевезень в акваторії Миколаївського морського порту, перешкоджання судноплавству по річках Південний Буг та Інгул, та неможливості безпечного виходу суден у Чорне море з огляду на небезпеку будь-яких переміщень буксиру для життя та здоров`я його екіпажу, а також для цілісності самого судна.
Відтак, неможливість використання відповідачем з 24.02.2022 буксиру "Українець", переданого в оренду за Договором №16-П від 07.06.2013, в силу приписів ч. 6 ст. 762 Цивільного кодексу України зумовлює наявність правових підстав для звільнення ТОВ "МАРКОНІ" від сплати нарахованої позивачем за період з червня 2022 по серпень 2024 року (включно) плати за цим Договором. 
Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника, суд апеляційної керується висновком Європейського суду з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
Тому решта доводів апелянта, що викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів не бере до уваги, оскільки вони висновків суду не спростовують та з урахуванням всіх обставин даної справи, встановлених судом, не впливають на правильність вирішення спору по суті та остаточний висновок. 
Апеляційні доводи фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди апелянта з висновками суду першої інстанції, в яких скаржнику судом було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах. 
Згідно ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що в апеляційній скарзі не наведено достатніх та переконливих доводів, на підставі яких колегія суддів могла б прийти до висновку про помилковість висновків суду першої інстанції, а тому аргументи ДП "Миколаївський МТП", викладені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків місцевого господарського суду, викладених у оскаржуваному рішенні, у зв`язку з чим підстави для скасування рішення Господарського суду Миколаївської області від 23.06.2025 у справі №915/1310/24, яке винесено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, відсутні, що зумовлює залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваного рішення - без змін.
З огляду на те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати зі сплати судового збору за подання та розгляд апеляційної скарги покладаються на апелянта.
Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Рішення Господарського суду Миколаївської області від 23.06.2025 у справі №915/1310/24 залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.
Постанова відповідно до вимог ст. 284 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду у 20-денний строк.
Повний текст постанови складений та підписаний 24.11.2025.

Головуючий суддя                                                                      Савицький Я.Ф.
Суддя                                                                                          Діброва Г.І.
        Суддя                                                                                          Ярош А.І.