Головуючий І інстанції: Рубан В.В.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 січня 2026 р. 	Справа № 520/17075/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді Катунова В.В.,
Суддів: Подобайло З.Г. , Чалого І.С. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.10.2025, майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, по справі № 520/17075/25
за позовом ОСОБА_1 
до  ІНФОРМАЦІЯ_1   
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - відповідач, ІНФОРМАЦІЯ_2 ), в якому просив суд:
- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо не проведення в повному обсязі нарахування грошового забезпечення ОСОБА_1 , а саме надбавку за вислугу років за період 07.05.2022 року по 01.07.2023 року в розмірі 17875,00 грн. та надбавку за вислугу років, яка повинна бути включена в розрахунку грошової допомоги для оздоровлення за 2022 рік в розмірі 1375,00грн.
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 нарахувати ОСОБА_1 грошове забезпечення, а саме надбавка за вислугу років за період 07.05.2022 року по 01.07.2023 року в розмірі 17875,00 грн. та надбавка за вислугу років, яка повинна бути включена в розрахунку грошової допомоги для оздоровлення за 2022 рік в розмірі 1375,00 грн., всього 19250,00грн.
- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення, а саме надбавку за вислугу років за період з 07.05.2022 року по 01.07.2023 року в розмірі 17875,00 грн. та надбавку за вислугу років, яка повинна бути включена в розрахунку грошової допомоги для оздоровлення за 2022 рік в розмірі 1375,00 грн., всього 19250,00 грн.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2025 у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2025 року по справі № 520/17075/25 та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що в даному позові не оспорюється підрахунок вислуги років. Вказав, що на запит позивача 30.04.2025 відповідачем видано довідку про нараховане та виплачене грошове забезпечення та індексацію грошового забезпечення №524/ВФЗ від 30.04.2025, в якій в графі надбавка за вислугу років з червня 2022 року по червень 2023 року стоїть 0,00. Крім того, 30.04.2025 відповідачем видано довідку №749/ВФЗ, в якому вказаний розрахунок грошової допомоги для оздоровлення позивача за 2022, 2023, 2024 роки, та в розрахунку грошової допомоги для оздоровлення позивача за 2022 зазначено ПНВР 0% - 0,00 грн. Вважає, що Харківським окружним адміністративним судом в справах №520/7327/24 та №520/6061/25, встановлено доказ того, що позивач мав календарну вислугу років в Збройних Силах України з урахуванням періоду навчання з 01.08.2003 по 14.06.2008 денній формі в Національній юридичній академії України імені Ярослава Мудрого (Термін навчання склав 4 роки 10 місяців 14 днів. Із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби це складає 2 роки 5 місяців 7 днів.) та військовій кафедрі, яка дає право на отримання надбавки за вислугу років в період з 07.05.2022 року (з моменту мобілізації) по весь час служби. Вважає, що ІНФОРМАЦІЯ_4 повинен був нарахувати та виплатити надбавку за вислугу років з самого початку військової служби позивача з 07.05.2022 за кожен місяць служби по 1375,00 грн., а суд першої інстанції в даній судовій справі задовольнити позов в повному обсязі.
Відповідач не скористався правом надання відзиву на апеляційну скаргу.
У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Згідно зі ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 з 2022 року проходить військову службу у Збройних Силах України, з 07.05.2022 - у військовій частині НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 окремий стрілецький батальйон ІНФОРМАЦІЯ_5 ), з 08.03.2023 - у ІНФОРМАЦІЯ_6 на посаді офіцера юридичної служби.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 29 травня 2024 по справі № 520/7327/24 позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (з адміністративно-господарської діяльності) №1508 від 25.12.2023 «Про підрахунок вислуги років військовослужбовцям ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на 01 січня 2024 року», в частині встановлення офіцеру юридичної служби ІНФОРМАЦІЯ_1 старшому лейтенанту юстиції ОСОБА_1 вислуги років станом на 01 січня 2024 року у пільговому обчисленні. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_7 здійснити перерахунок пільгової вислуги років офіцеру юридичної служби ІНФОРМАЦІЯ_1 старшому лейтенанту юстиції ОСОБА_1 , про що внести зміни в наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (з адміністративно-господарської діяльності) №1508 від 25.12.2023 «Про підрахунок вислуги років військовослужбовцям ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на 01 січня 2024 року», з урахуванням висновків суду. В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Позивач посилається на те, що у вказаному рішенні визначено, що відповідачем до календарної вислуги років зараховано 1 рік 6 місяців навчання позивача за період з 01.08.2003 по 30.06.2007, з розрахунку один рік навчання за шість місяців служби, тому вважає, що ІНФОРМАЦІЯ_4 повинен був нарахувати та виплатити надбавку за вислугу років з самого початку військової служби позивача з 07.05.2022 за кожен місяць служби по 1375,00 грн.
Згідно довідки про нараховане та виплачене грошове забезпечення та індексація грошового забезпечення ОСОБА_1 №524/ВФЗ від 30.04.2025 за період з 07.05.2022 року по 01.07.2023 року не нараховано та не виплачено надбавку за вислугу років.
Не погоджуючись із вказаними діями відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 29.05.2024р. по справі № 520/7327/24 встановлено наявність у позивача вислуги років станом на 01 січня 2024 року та дійшов висновку, що матеріали справи не містять доказів того, що позивач мав вислугу років, яка дає право на отримання надбавки за вислугу років в період з 07.05.2022 року по 01.07.2023 року .
Надаючи правову оцінку вказаним обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі визначає Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-XII (далі - Закон №2011-XII).
Дія цього Закону поширюється на військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення (далі - правоохоронних органів), Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, які проходять військову службу на території України, і військовослужбовців зазначених вище військових формувань та правоохоронних органів - громадян України, які виконують військовий обов`язок за межами України, та членів їх сімей (пункт 1 частини першої статті 3 Закону №2011-XII).
Частиною першою статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" №2011-ХІІ обумовлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Відповідно до частини другої четвертої статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" №2011-XII до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Відповідно до розділів І та IV наказу Міністерства оборони України "Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам" від 07.06.2018 № 260 (Порядок №260) грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення. До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.
Військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) щомісячно виплачується надбавка за вислугу років на військовій службі у відсотках посадового окладу (за основною чи тимчасово займаною посадою) з урахуванням окладу за військовим званням у таких розмірах: від 1 до 5 років - 25 відсотків; від 5 до 10 років - 30 відсотків; від 10 до 15 років - 35 відсотків; від 15 до 20 років - 40 відсотків; від 20 до 25 років - 45 відсотків; від 25 і більше років - 50 відсотків.
Вислуга років для виплати надбавки обчислюється з дня початку до дня закінчення проходження військової служби відповідно до Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".
Для виплати надбавки за вислугу років командир військової частини щорічно станом на 01 січня оголошує наказом вислугу років військовослужбовців.
Наказ видається на підставі особових справ військовослужбовців та інших документів (за їх наявності), що підтверджують проходження військової служби. Календарна та пільгова вислуга років зазначаються окремо.
Судовим розглядом встановлено, що у спірний період з 07.05.2022 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 окремий стрілецький батальйон ІНФОРМАЦІЯ_5 ), з 08.03.2023 - у ІНФОРМАЦІЯ_6 на посаді офіцера юридичної служби.
Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (з адміністративно-господарської діяльності) №1508 від 25.12.2023 "Про підрахунок вислуги років військовослужбовцям ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на 01 січня 2024 року" ОСОБА_1 оголошено вислугу років для нарахування надбавки за вислугу років станом на 01.01.2024 - 03 роки 01 місяць 24 дні, в т.ч.: календарна - 03 роки 01 місяць 24 дні; пільгова - 0.
Не погоджуючись із вказаним розрахунком вислуги років, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 29 травня 2024 по справі № 520/7327/24 визнано протиправним та скасовано наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (з адміністративно-господарської діяльності) №1508 від 25.12.2023 «Про підрахунок вислуги років військовослужбовцям ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на 01 січня 2024 року», в частині встановлення офіцеру юридичної служби ІНФОРМАЦІЯ_1 старшому лейтенанту юстиції ОСОБА_1 вислуги років станом на 01 січня 2024 року у пільговому обчисленні; зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_7 здійснити перерахунок пільгової вислуги років офіцеру юридичної служби ІНФОРМАЦІЯ_1 старшому лейтенанту юстиції ОСОБА_1 , про що внести зміни в наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (з адміністративно-господарської діяльності) №1508 від 25.12.2023 «Про підрахунок вислуги років військовослужбовцям ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на 01 січня 2024 року», з урахуванням висновків суду. 
Позивач вважаючи, що оскільки у вказаному рішенні визначено, що відповідачем до календарної вислуги років зараховано 1 рік 6 місяців навчання позивача за період з 01.08.2003 по 30.06.2007, з розрахунку один рік навчання за шість місяців служби, тому ІНФОРМАЦІЯ_4 повинен був нарахувати та виплатити надбавку за вислугу років з самого початку військової служби позивача з 07.05.2022 за кожен місяць служби по 1375,00 грн.
З цього приводу колегія суддів зазначає, що позивач з 07.05.2022 по 08.03.2023 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 окремий стрілецький батальйон ІНФОРМАЦІЯ_5 ) .
За приписами Порядку № 260 для виплати надбавки за вислугу років командир військової частини щорічно станом на 01 січня оголошує наказом вислугу років військовослужбовців.
Водночас, колегія суддів зазначає, що матеріали справ не містять доказів того, що під час проходження позивачем служби у період з 07.05.2022 по 08.03.2023 у військовій частині НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 окремому стрілецькому батальйоні ІНФОРМАЦІЯ_5 ) командиром вказаної частини позивачу оголошувався наказ про вислугу років.
Судовим розглядом встановлено, що тільки Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (з адміністративно-господарської діяльності) №1508 від 25.12.2023 "Про підрахунок вислуги років військовослужбовцям ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на 01 січня 2024 року" ОСОБА_1 оголошено вислугу років для нарахування надбавки за вислугу років станом на 01.01.2024, який був предметом розгляду у справі № 520/7327/24.
Доводи позивача про те, що військова частина НОМЕР_1 зарахована на фінансове забезпечення до ІНФОРМАЦІЯ_1 не випливають на обставини справи, оскільки відповідач, як орган на фінансовому забезпеченні якого перебувала військова частина НОМЕР_1 лише здійснював нарахування та виплату грошового забезпечення на підставі наданих військовою частиною НОМЕР_1 документів.
Посилання апелянта на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23 червня 2025 по справі № 520/6061/25 колегія суддів відхиляє, оскільки предметом розгляду вказаної справи є правомірність наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (з адміністративно-господарської діяльності) №3191 від 30.12.2024 “Про підрахунок вислуги років військовослужбовцям ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на 01 січня 2025 року”.
На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
Частиною 1 ст. 315 КАС України визначено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.
Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.
Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийнятим на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухваленим з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін. 
Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.10.2025 по справі № 520/17075/25 залишити без змін . 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Суддя-доповідач 		В.В. Катунов 	
Судді	   	З.Г. Подобайло   І.С. Чалий