справа № 166/2012/25
провадження № 2-а/166/1/26
категорія: 139

РІШЕННЯ 
іменем України
19 січня 2026 року с-ще Ратне
Ратнівський районний суд Волинської області в складі головуючого – судді Свистун О.М., за участю секретаря Заєць Н.П., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до відділення поліції № 2 (сел. Ратне) Ковельського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області, Головного управління Національної поліції України у Волинській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача інспектор відділення поліції № 2 (сел. Ратне) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області Петрина Владислав Олександрович,
встановив:
ОСОБА_1 18 листопада 2025 року звернувся в суд із позовом, в якому зазначив, що інспектором відділення поліції №2 (сел.Ратне) Ковельського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області (далі – поліцейський) було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №6157301 від 15.11.2025, якою притягнуто його до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП. 
Підставами для скасування постанови вважає недоведеність жодним доказом вчинення ним правопорушень. Указав, що інспектор підстав для зупинки його транспортного засобу не мав, винуватість у вчиненні правопорушення не доведена.
Просить скасувати вказану постанову та провадження у справі про адмінправопорушення закрити за відсутністю події та складу адмінправопорушення.
Ухвалою суду від 19.11.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 26 листопада 2025 року, залучено до участі в справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача інспектора відділення поліції № 2 (сел. Ратне) Ковелсьького РУП ГУНП у Волинській області Петрину Владислава Олександровича.
Представник відповідача 25 листопада 2025 року на адресу суду скерував відзив, в якому вказав, що позовні вимои є безпідставними і такими, що не пілягають задоволенню. Вказав, що підставою для винесення постанови стало те, що 15 листопада 2025 року о 12 год 44 хв в с-щі Ратне по вул.Центральній позивач керував транспортним засобом марки «Renault Megane», з д.н.з. НОМЕР_1 , та, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, не зменшив швидкість та не зупинився, чим створив перешкоду для пішоходів, що наближалися до нерегульованого пішохідного переходу. Під час зупинки транспортного засобу поліцейський виявив, що позивач перевозив пасажира, який не був пристебнутий ременем безпеки, у зв`язку з чим виніс оскаржувану постанову та наклав адмінстягнення в розмірі 510 гривень.
Вказав, що факт події та розгляд справи було зафіксовано на нагрудну бодікамеру серії №5447. Підійшовши до водія, поліцейський належним чином представився, пояснив суть порушення ПДР, причину та підставу зупинки, перевірки документів. Позивачу роз`яснив його права, передбачені ст.63 Конституції України, та положення ст. 268, ст. 307, ст. 308 КУпАП.
Зазначив, що позивач, подавши позов, обгрунтував свою позицію, проте не надав жодного доказу на її підтвердження.
У задоволенні позовних вимог просить відмовити в повному обсязі.
Позивач позовні вимоги підтримав із підстав, указаних у позовній заяві. Указав, що названа поліцейським підстава зупинки транспортного засобу, а саме те, що він не пропустив пішохода, не відповідає дійсності. Насправді пішоход ще йшов по тротуару у той час, коли він вже переїжджав цей перехід. Поліцейський на його вимогу надати докази вчинення ним порушення не надав будь-яких відео чи фотоматеріалів, натомість відчинив без його дозволу пасажирські двері автомобіля. На задньому пасажирському сидінні сиділа його дружина із немовлям на руках. Указав, що дружина після зупинки автомобіля відстебнула ремінь безпеки і взяла дитину із автокрісла на руки. Просить позов задовольнити.
Третя особа без самостійних вимог ОСОБА_2 пояснив, що позивач порушив п. 18.1 Правил дорожнього руху, оскільки на нерегульованому пішоходному переході не надав дороги пішоходу, який уже ступив на проїжджу частину. У зв`язку з цим він прийняв рішення про зупинку автомобіля. Після зупинки позивач повідомив, що його автомобіль не обладнаний ременями безпеки на задньому сидінні, тому він з метою збирання доказової інформації відчинив пасажирські двері, де на пасажирському сидінні перебувала жінка, яка тримала на руках дитину зростом нижче 150 см, яку треба перевозити у автокріслі. Він об`єднав справи про вказані порушення та виніс одну постанову за порушення правил користування ременями безпеки. Просить у задоволенні позову відмовити. 
У судове засідання представники відповідачів не з`явилися.
Суд, вивчивши заяви по суті спору, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, дійшов висновку про задоволення позову.
Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За правилами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.
Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до статті 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Однією з основних засад судочинства є забезпечення доведеності вини. Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. 
Судом установлено, документально підтверджено постановою інспектора відділення поліції №2 (сел. Ратне) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області Петрини В.О. від 15.11.2025 серії ЕНА №6157301 факт притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП та накладення на нього штрафу в розмірі 510 грн за те, що він 15 листопада 2025 року о 12 год 44 хв в с-щі Ратне на вул.Центральна Ковельського району Волинської області керував транспортним засобом марки «Renault Megane», з д.н.з. НОМЕР_1 з обладнаним засобом пасивної безпеки та перевозив пасажира, який був непристебнутий ременем безпеки, чим порушив п.2.3в ПДР України. Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.5 ст.121 КУпАП. 
Відповідальність за ч.5 ст.121 КУпАП настає у разі порушення правил користування ременями безпеки.
Згідно п.2.3 в ПДР України водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними та не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки.
За приписами ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, у тому числі за ч.5 ст.121 цього Кодексу. 
Відповідно до п.4 розділу 1 Інструкції №1395 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, у тому числі, ч.5 ст.121 КУпАП.
Так, незважаючи на те, що у даній категорії справи протокол про адміністративне правопорушення не складається, відповідач жодних передбачених ст.251 КУпАП доказів на підтвердження вини позивача у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення не надав.
З долученого представником відповідача відеозапису з боді камери поліцейського не можливо встановити факт перевезення позивачем пасажира, який був не пристебнутий ременем безпеки, оскільки даний факт зафіксований на боді камеру вже після зупинки транспортного засобу.
Доводи відповідача спростовуються поясненнями позивача та допитаного судом свідка ОСОБА_3 про те, що пасажир на задньому сидінні була пристебнута ременем безпеки, однак після зупинки, немовля, яке перебувало у автокріслі, розплакалося, тому вона змушена була взяти його на руки, щоб заспокоїти.
Беручи до уваги наведені вище обставини, а також враховуючи приписи згаданих процесуальних норм, суд звертає увагу на те, що оскаржувана постанова у справі не може слугувати носієм доказової інформації, оскільки інформація, відображена в ній, не підтверджена будь-якими засобами доказування
Таким чином, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, правомірності рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП не довів.
Доводи інспетора ОСОБА_2 про те, що він об`єднав декілька праовпорушень в одну постанову безпідставні, оскільки фабула оскаржуваної постанови містить посилання лише на порушення правил користування ременями безпеки.
Ураховуючи встановлені обставини, в зв`язку із відсутністю події і складу зазначеного адміністративного правопорушення, винесена поліцейським постанова від 15 листопада 2025 року підлягає скасуванню, а провадження – закриттю.
Керуючись ст.ст.1, 77, 132, 134, 139, 242, 246, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 121, 251, 276, 279-3, 288, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд
ухвалив:
Позов ОСОБА_1 до відділення поліції № 2 (сел. Ратне) Ковельського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області, Головного управління Національної поліції України у Волинській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача інспектор відділення поліції № 2 (сел. Ратне) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області Петрина Владислав Олександрович, задовольнити.
Постанову інспектора відділення поліції №2 (сел. Ратне) Ковельського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області старшого лейтенанта поліції Петрини Владислава Олександровича серії ЕНА №6157301 від 15 листопада 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП та накладення штрафу в розмірі 510 грн скасувати.
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП закрити за відсутністю складу вказаного правопорушення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження – з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складення.
Дата проголошення повного рішення 20 січня 2026 року о 17 год 00 хв.

Суддя Ратнівського
районного суду    О.М. Свистун