Справа № 164/2531/25  Провадження №33/802/150/26 	Головуючий у 1 інстанції:Ониско Р. В. 	
	Доповідач: Гапончук  В. В.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 лютого 2026 року         місто Луцьк
Волинський апеляційний суд в складі:
судді - Гапончука В.В.,
за участю 
секретаря судового засідання – Богдан Л.М.,
захисника ОСОБА_1 – Невідомського О.А., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника Невідомського Олександра Анатолійовича в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову судді Маневицького районного суду Волинської області від 07 січня 2026 року про притягнення  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , військовослужбовця, до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України,
В С Т А Н О В И В:
Постановою судді Маневицького районного суду Волинської області від 07.01.2026 року ОСОБА_1 визнано винним у правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.130 КпАП України, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі одна тисяча неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на рахунок держави 665 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору.
ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 07.11.2025 року, біля 01 години 35 хвилин, на автомобільній дорозі (Р-14) сполученням Луцьк-Ківерці-Маневичі-Любешів-Дольськ 71км, керував автомобілем марки „SKODA OCTAVIA”, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , маючи ознаки алкогольного сп?яніння, на вимогу працівника поліції відмовився пройти огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КпАП України (а.с.17-18).
Не погоджуючись із постановою судді захисник Невідомський О.А. в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу в якій вважає її незаконною.
Вказує на те, що під час розгляду справи у місцевому суду не було встановлено та не доведено, що саме  ОСОБА_1 керував транспортним засобом. Окрім цього, сам ОСОБА_1 в приміщенні медичного закладу не перебував і таким чином не може бути прийнятою відмова від проходження медичного огляду як така.
Вважає, що при складанні матеріалів щодо ОСОБА_1 працівниками поліції було допущено істотні порушення нормативно-правових актів щодо порядку оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, а тому такі не можуть бути визнані допустимими доказами у даній справі, що свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушень, що йому ставлять у провину.
Просить скасувати постанову Маневицького районного суду Волинської області від 07.01.2026 року та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення (а.с.22-24). 
В судове засідання особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду справи не з`явився, клопотань про перенесення розгляду справи не подавав. Захисник не заперечував щодо продовження слухання справи у відсутності його довірителя. А тому апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності ОСОБА_1 , відповідно до вимог ст.268 КпАП України.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши захисника ОСОБА_1 – адвоката Невідомського О.А., який підтримав останню з мотивів, викладених в ній, та просив її задовольнити приходжу до наступного висновку.
Відповідно до статтей 245, 252, 280 КпАП України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, об`єктивна сторона правопорушення полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КпАП України, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами. 
Факт вчинення ОСОБА_1 згаданого адміністративного правопорушення за обставин, зазначених в оскаржуваній постанові судді, підтверджуються зібраними у справі і належним чином дослідженими судом доказами. Так, його вина у вчиненні цього адміністративного правопорушення доводиться: 
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 505692 від 07.11.2025 року стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КпАП України (а.с.1);
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів стосовно ОСОБА_1 (а.с.3);
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 07.11.2025 року відносно ОСОБА_1 (а.с.4);
- рапортом поліцейського роти з обслуговування міста Ковель УПП у Волинській області ДПП Ціпящук В. від 07.11.2025 року (а.с.5);
- відеозаписом події із нагрудної боді-камери поліцейського та камери (а.с.8). 
Згідно довідки від 07.11.2025 року, складеної старшим інспектором ВОНС в м.Ковель УПП у Волинській області Таран О., вбачається, що відповідно до ІТС «ІПНП» громадянин  ОСОБА_1 не має повторності адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КпАП України. Згідно відомостей «ІПНП», «НАІС» громадянин  ОСОБА_1 отримав посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 17.04.2025 року та не являється позбавленим права керування (а.с.7).
Долучені до матеріалів адміністративної справи відеозаписи підтверджують винуватість  ОСОБА_1 в сукупності з іншими дослідженими судом доказами. Підстав вважати дії поліцейських незаконними, а зібрані у ході досудової підготовки матеріалів докази недопустимими, немає. 
Судом першої інстанції вірно встановлено, що поліцейським дотримано вимоги Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МОЗ та МВС України № 1452/735 від 09.11.2015 року. 
Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КпАП України, які містяться в матеріалах справи.
Вищевикладені докази у своїй сукупності відтворюють реальну картину перебігу подій, є чіткими та послідовними та не викликають сумніву в апеляційного суду.
Щодо доводів апелянта про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, то вони є безпідставними та не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи апеляційним судом, а також спростовуються відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, які були досліджені судом першої інстанції, на яких зафіксовано, що ОСОБА_1 здійснював рух транспортним засобом. 
Таким чином усі доводи апелянта, які викладені в апеляційній скарзі щодо незаконності судового рішення, жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, а на думку апеляційного суду фактично спрямовані на уникнення  ОСОБА_1 , адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України.
З урахуванням наведеного апеляційний суд вважає, що місцевий суд обґрунтовано визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, постанова судді першої інстанції є законною та мотивованою, а накладене на ОСОБА_1  безальтернативне стягнення відповідає вимогам ст.ст.23, 33 КпАП України. 
За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення, при цьому доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та зміни чи скасування оскаржуваної постанови.
На підставі викладеного, керуючись статтею 294 КпАП України, - 
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника Невідомського Олександра Анатолійовича в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Постанову судді Маневицького районного суду Волинської області від 07 січня 2026 року про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України залишити без змін.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду        Гапончук В.В.