П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 240/4465/25 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Чернова Г.В. 
Суддя-доповідач - Гонтарук В. М. 
10 лютого 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Гонтарука В. М. 
суддів: Моніча Б.С.  Білої Л.М. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2025 року (ухвалене в м. Житомир) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2025 року позов задоволено.
Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.
Позивач своїм правом, передбаченим, ст.ст. 300, 304 КАС України не скористався та не подав відзив на апеляційну скаргу.
Сьомий апеляційний адміністративний суд, вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
За таких умов згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду неоспорені факти про те, що ОСОБА_1 є пенсіонером, перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Житомирській області з 02.06.2005.
З 17.09.2019 згідно поданої заяви позивача переведено на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби», обрахунок пенсії проведений 80% втрати працездатності від середньомісячного заробітку 7904,05 грн. за період з з 01.07.2000 по 30.06.2007 за даними персоніфікованого обліку (коефіцієнт заробітної плати 1,79460) та становить 6323,24 грн. Загальний розмір з 17.09.2019 пенсії становив 18098,65 грн. та виплачується в максимальному розмірі, визначеному частиною 7 статті 43 Закону № 2262 - 15640,00 грн.:
основний розмір пенсії від середнього заробітку (ЗВС) - 6323.24 грн.,
збільшення ст. 21 ЗВС Пост. №1381 п.1 - 1580.81 грн.,
доплата по суду (стаття 39 ЗУ № 796) від мін. ЗП - 8346.00 грн.,
підвищення інвалідам війни 2 групи (1 кат)(40% від 1564 грн.) - 625.60 грн.,
надбавка на 1-го утриманця (50% від 1564 грн.) Пост. №654 п.4.3 - 782.00 грн.,
цільова допомога інвалідам війни ІІ-ї групи - 50.00 грн.,
пенсія за особливі заслуги перед Україною пункт 6 ст. 1 ЗУ - 391.00 грн.
З 04.01.2021 згідно поданої заяви позивача переведено за матеріалами пенсійної справи на пенсію вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру», яка обрахована у розмірі 84% від заробітної плати 2623,21 грн., згідно довідки № 18-291 від 28.08.2012, виданої прокуратурою Житомирської області, розмір пенсії становив 15553,25 грн. в т.ч.:
основний розмір пенсії від середнього заробітку - 2203.50 грн.,
надбавка на 1-го утриманця Пост. №654 п.4.3 - 150.00 грн.,
підвищення інвалідам війни 2 групи (1 кат)(40% від 1769 грн.) - 707.60 грн.,
цільова допомога інвалідам війни ІІ-Ї групи - 50.00 грн.,
доплата по суду (стаття 39 ЗУ № 796) від мін.ЗП - 12000.00 грн.,
пенсія за особливі заслуги перед Україною пункт 6 ст. 1 ЗУ - 442.25 грн.
Згідно поданої заяви від 08.05.2022 та на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 22.12.2022 у справі №240/21394/22 позивачу з 01.04.2021 проведено перерахунок пенсії щодо зміни окладу, розмір пенсії обрахований 60% від заробітної плати 46666,67 грн. та становить 28000,00 грн. згідно довідки від 04.06.2021 № 21-311 вих-21, виданої Житомирською обласною прокуратурою. Загальний розмір пенсії становить 41349,85 грн. та встановлено до виплати в максимальному розмірі, визначеному частиною 15 статті 86 Закону, а саме 17690,00 грн.:
основний розмір пенсії від середнього заробітку 28000.00 грн.,
доплата по суду (стаття 39 ЗУ № 796) від мін. ЗП 12000.00 грн..
надбавка на 1-го утриманця Пост. №654 п.4.3 - 150.00 грн.,
цільова допомога інвалідам війни ІІ-ї групи - 50.00 грн.,
підвищення інвалідам війни 2 групи (1 кат)(40% від 1769 грн.) - 707.60 грн.,
пенсія за особливі заслуги перед Україною пункт 6 ст. 1 ЗУ - 442.25 грн.
Згідно поданої заяви від 07.06.2022 позивачу з 01.02.2022 проведено перерахунок пенсії щодо зміни окладу, розмір пенсії обрахований 60% від заробітної плати 58333,33 грн. та становить 35000,00 грн., згідно довідки від 30.05.2022 № 21-133 вих-22, виданої Житомирською обласною прокуратурою. Загальний розмір пенсії становить 49457,10 грн. та встановлено до виплати в максимальному розмірі, визначеному частиною 15 статті 86 Закону, а саме 19340,00 грн. :
основний розмір пенсії від середнього заробітку - 35000.00 грн.,
підвищення інвалідам війни 2 групи (1 кат)(40% від 1934 грн.) - 773.60 грн.,
цільова допомога інвалідам війни ІІ-ї групи - 50.00 грн.,
доплата по суду (стаття 39 ЗУ № 796) від мін.ЗП - 13000.00 грн.,
надбавка на 1-го утриманця Пост. №654 п.4.3 - 150.00 грн.,
пенсія за особливі заслуги перед Україною пункт 6 ст. 1 ЗУ - 483.50 грн.
Станом на 01.01.2025 загальний розмір пенсії позивача становить 36734,65 грн. та встановлено до виплати в максимальному розмірі, визначеному частиною 15 статті 86 Закону, а саме 23610,00 грн.:
основний розмір пенсії від середнього заробітку - 35000.00 грн.,
підвищення інвалідам війни 2 групи (1 кат)(40% від 1934 грн.) - 944.40 грн.,
цільова допомога інвалідам війни ІІ-ї групи - 50.00 грн.,
надбавка на 1-го утриманця Пост. №654 п.4.3 - 150.00 грн.,
пенсія за особливі заслуги перед Україною пункт 6 ст. 1 ЗУ - 590.25 грн.
Позивач у вересні 2024 звернувся до відповідача із заявою щодо перерахунку пенсії з урахуванням її збільшення на 25 % та індексації пенсії, проте відповідач листом за наслідками розгляду вказаної заяви повідомив позивача про відсутність підстав перерахунку пенсії відповідно до постанови КМУ № 1381 з урахуванням збільшення пенсії на 25 % з урахуванням її індексації без обмеження її максимальним розміром.
Позивач, вважаючи дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2011 р. № 1381 установлено, що розміри пенсій особам з інвалідністю внаслідок війни, обчислені відповідно до статті 27 та частини другої статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, статей 13 і 21 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, з урахуванням індексації пенсії на визначений щороку Кабінетом Міністрів України коефіцієнт збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, збільшуються на 25 відсотків.
Збільшення розмірів пенсій здійснюється без урахування передбачених законодавством надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, та інших доплат до пенсії.
Щодо вимог позивача про збільшення пенсії на 25% відповідно до п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2011 року № 1381 "Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення" слід зазначити таке.
Відповідно до ст. 25 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д" статті 1-2 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом і які є ветеранами війни, та особам, на яких поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", пенсії по інвалідності підвищуються в порядку і на умовах, передбачених зазначеним Законом.
Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2011 року № 1381 "Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення" установлено, що розміри пенсій особам з інвалідністю внаслідок війни, обчислені відповідно до статті 27 та частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", статей 13 і 21 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", з урахуванням індексації пенсії на визначений щороку Кабінетом Міністрів України коефіцієнт збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, збільшуються на 25 відсотків.
Збільшення розмірів пенсій здійснюється без урахування передбачених законодавством надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, та інших доплат до пенсії.
Отже, розмір пенсії позивача, як особи з інвалідністю внаслідок війни, обчисленої відповідно до ст. 21 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" підлягає збільшенню на 25%.
Відповідно до розрахунку пенсії позивача, який знаходиться в матеріалах справи, інформація щодо нарахування та виплати підвищення розміру пенсії відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2011 року № 1381 відсутня, доказів протилежного відповідачем не надано.
Разом з тим, згідно вказаного розрахунку пенсії позивача вбачається обмеження максимальним розміром, що не заперечується й відповідачем: станом на 01.01.2025 загальний розмір пенсії позивача становить 36734,65 грн., а до виплати в максимальному розмірі, визначеному частиною 15 статті 86 Закону - 23610,00 грн.
Слід зазначити, що 01 жовтня 2011 року набув чинності Закон України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08 липня 2011 року №3668-VI (далі- Закон України №3668-VI).
Стаття 2 цього Закону передбачає, що максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до, зокрема, Закону України №2262-ХІІ, не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Підпунктом 8 пункту 6 цього розділу частину 5 статті 43 Закону України №2262-ХІІ викладено у новій редакції, а саме: «Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність».
У зв`язку з внесенням змін до статті 43 Закону №2262-Х11 частина п`ята стала вважатися частиною сьомою.
Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 24 грудня 2015 року №911-VIІІ частину сьому статті 43 Закону №2262-Х11 доповнено реченням такого змісту: «Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень».
Проте Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII.
Згідно з пунктом 2 резолютивної частини вказаного Рішення положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто 20.12.2016.
Конституційний Суд України у Рішенні від 20.12.2016 № 7-рп/2016 виходив із того, що заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту вказаної категорії осіб, зокрема у зв`язку з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами не можуть бути скасовані чи звужені. При цьому Конституційний Суд України стверджує, що обмеження максимального розміру пенсії, призначеної особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом №2262-ХІІ, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.
Отже, з 20 грудня 2016 року частина сьома статті 43 Закону України №2262-ХІІ, яка обмежувала максимальний розмір пенсії осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, відсутня як правова норма.
Враховуючи викладене, обмеження відповідачем максимального розміру пенсії позивача, право на пенсійне забезпечення якого встановлене Законом №2262-ХІІ, є протиправним.
При цьому слід зазначити, що посилання відповідача на Закон №3668-VI, який встановив обмеження розміру пенсії і діє на даний час, є необґрунтованим з таких підстав.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 №3668-V1 зі змінами, внесеними згідно із Законами України від 24.12.2015 №911-VIII, від 06.12.2016 №1774-VIII максимальний розмір пенсії призначеної відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», не може перевищувати 10740 гривень.
У зв`язку з прийняттям Закону №3668-V1 та внесенням до нього змін згідно із Законами України від 24.12.2015 №911-VIII, від 06.12.2016 №1774-VIII були внесені аналогічні зміни до частини сьомої статті 43 Закону №2262-ХІІ.
Конституційним Судом України у Рішенні від 20.12.2016 №7-рп/2016 надано оцінку правовому регулюванню одних і тих самих спірних правових відносин щодо обмеження максимальним розміром пенсій військовослужбовців та визнано, що таке обмеження не відповідає статті 17 Конституції України.
Отже, враховуючи висновки Конституційного Суду України, обмеження максимального розміру пенсії осіб, які її отримують згідно Закону №2262-XII, не застосовується.
Висновки щодо відсутності підстав для застосування частини першої статті 2 Закону №3668-V1 зазначені у постанові Верховного Суду від 16.12.2021 у справі №400/2085/19 та від 11.07.2022 у справі №620/613/21.
Враховуючи вищевикладені обставини, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідачем протиправно застосовано обмеження пенсії позивача максимальним розміром, а саме десятьма прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність, а тому заявлені позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що у спірних правовідносинах належним і ефективним способом відновлення порушеного права позивача є зобов`язання відповідача здійснити з 17.09.2019 та з 01.03.2020 перерахунок пенсії останнього, як особи з інвалідністю внаслідок війни ІІ групи, зі збільшенням пенсії відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2011 року № 1381 на 25% та виплатити з урахуванням раніше виплачених сум, без обмеження пенсії максимальним розміром.
Оцінюючи позицію апелянта, колегія суддів вважає, що обставини, наведені в апеляційній скарзі, були ретельно перевірені та проаналізовані судом першої інстанції та їм була надана належна правова оцінка. Жодних нових аргументів, які б доводили порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення, у апеляційній скарзі не зазначено. 
Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог. 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
У Х В А Л И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України. 

Головуючий	 		Гонтарук В. М.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Моніч Б.С.    Біла Л.М.