ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

16.01.2026	м. Суми	Справа № 920/1523/25	

Господарський суд Сумської області у складі судді Короленко В.Л., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін матеріали справи №920/1523/25
за позовом ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_1 ; код за ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), 
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Охтирка м`ясопродукт» (вул. Центральна, буд. 11, с. Мала Павлівка, Охтирський р-н, Сумська обл., 42730; код за ЄДРПОУ 37124055), 
про стягнення 156000,00 грн
установив:
03.11.2025 позивач звернувся з позовом, відповідно до якого просить стягнути з відповідача 156000,00 грн (сто п`ятдесят шість тисяч грн 00 коп.) штрафу, а також 3028,00 грн (три тисячі двадцять вісім грн 00 коп.) судового збору.
03.11.2025 відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №920/1523/25 призначено судді Короленко В.Л.
04.11.2025 за електронним запитом суду сформований витяг з ЄДРПОУ, за яким відповідач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Охтирка м`ясопродукт», зареєстрований як юридична особа з ідентифікаційним кодом 37124055 та місцезнаходженням: АДРЕСА_2 .
Ухвалою від 06.11.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №920/1523/25 в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами; установлено учасникам справи строки для надання заяв по суті справи.
25.11.2025 відповідач подав відзив на позов (вх №5668), в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову. Разом з тим у відзиві на позов відповідач зауважив, що витрати, які поніс та очікує понести відповідач у зв`язку із розглядом цієї справи у суді першої інстанції, складаються із витрат на професійну правничу допомогу, що попередньо (орієнтовно) становитимуть – 50000,00 грн, у відзиві на позов відповідачем зроблено заяву про намір подання відповідних доказів витрат на професійну правничу допомогу у процесуальний строк, встановлений абз. 2 ч. 8 ст. 129 ГПК України (протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду).
08.12.2025 позивач подав відповідь на відзив (вх №5877), за якою позивач позовні вимоги підтримав та просить позов задовольнити.
12.12.2025 відповідач подав заперечення на відповідь на відзив (вх №5988), за яким проти задоволення позову заперечує.
Судом прийняті до розгляду та долучені до матеріалів справи подані сторонами заяви по суті справи.
Згідно з ч. 1 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі, крім випадків, передбачених статтею 252-1 цього Кодексу.
Ураховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для підготовки та подання витребуваних судом документів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України, статтями 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам були створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи по суті за наявними у ній матеріалами.
Судовий процес на виконання ч. 3 ст. 222 ГПК України не фіксувався за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.
Відповідно до статті 233 ГПК України за результатами оцінки доказів, поданих сторонами, судом ухвалене рішення у даній справі.
Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд установив наступне.
25.04.2025 між ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) (далі – замовник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Охтирка м`ясопродукт» (далі – постачальник, відповідач) укладено договір №234-25 (далі – договір).
Відповідно до п. 1.1-1.2 договору постачальник зобов`язується у 2025 році поставити, а замовник - прийняти і оплатити товар, а саме: блоки заморожені із знежилованого м`яса яловичини 1 сорту (маса шматків не менше 200 г) (далі – товар) в кількості 4000 кг за ціною 195,00 грн/кг з ПДВ загальною вартістю 780000,00 грн. Обсяги закупівлі товарів можуть бути зменшені залежно від реального фінансування видатків.
Продукція приймається замовником на складі від постачальника - у тарі та упаковці, яка забезпечує її збереження під час транспортування та вантажно- розвантажувальних робіт. Тара, упаковка, маркування та пакування товару повинні відповідати вимогам чинного законодавства України, встановленим стандартам та/або технічним умовам. Тара та упаковка товару під час транспортування до місця поставки повинна бути цілісною і непошкодженою (пункти 2.1-2.2 договору).
Відповідно до п. 2.6 договору на кожну партію поставленого товару постачальник зобов`язаний надавати товаросупровідну документацію в порядку, що передбачено вимогами чинного законодавства України, у тому числі документи, що засвідчують якість та безпечність товару та його відповідність чинному законодавству України та документи, щодо повноважень представника постачальника на підписання документів та здійснення усіх необхідних дій пов`язаних з виконання договору. Приймання товару можливе лише за умови наявності у постачальника визначених супровідних документів на товар та документів, шо засвідчують їх безпечність та окремі показники якості.
Згідно з п. 2.6.1 договору при поставці товару, замовник проводить обов`язкову перевірку окремих показників якості та безпечності товару, що постачається постачальником. Обов`язкова перевірка включає в себе перевірку безпечності та окремих показників якості - за зовнішнім виглядом, органолептичними показниками, відповідність маркування (етикетування, пакування, тощо) товару, що приймається відповідно до умов цього договору, відповідно до вимог ст. 44 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів» та іншим нормативно-правовим документам.
При перевірці товару та у разі виявлення представниками замовника порушень вимог щодо якості та безпечності, або маркування, або тари, або упаковки, встановлених вимогами нормативних документів (ДСТУ, ГОСТ, ГСТУ, СОУ, ТУ) - товар повертається постачальнику у повному обсязі, відомості про такі порушення зазначаються в акті огляду та повернення товару. Вищезазначений акт складається у трьох примірниках, які підписуються представниками замовника, що здійснювали перевірку та представником постачальника. У разі відмови представника постачальника від підписання та отримання примірника акту, - комісійно (у складі не менше трьох осіб замовника складається акт відмови від підписання та в подальшому такий акт протягом 3 (трьох) календарних днів, надсилається постачальнику рекомендованим листом із повідомленням про вручення чи цінним листом з описом вкладеного, що вважається належним доказом ознайомлення постачальника з вищезазначеним актом або комісійно у складі не менше трьох осіб в акті огляду та повернення ставиться відмітка про відмову постачальника (представника постачальника) від підпису та отримання третього примірнику акту огляду та повернення.
Якщо під час проведення перевірки, за вимогою замовника, виникає потреба підтвердження якості товару лабораторним шляхом, зразок такого товару відбирається комісією замовника, за участі постачальника (представника постачальника) та у відповідності до вимог чинного законодавства і направляється до уповноваженої лабораторії, яка може проводити лабораторні дослідження (випробовування), для цілей державного контролю (далі - уповноважена лабораторія), яку визначає замовник, для проведення лабораторних досліджень, які здійснюються за рахунок постачальника. Такими уповноваженими лабораторіями можуть бути лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів.
При встановленому порушенні вимог щодо якості за результатом лабораторного дослідження, навіть за одним з показників якості, постачальник протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту отримання результатів досліджень, має право звернутись листом до замовника щодо проведення повторного відбору зразків (проб) з тієї самої партії у подвійній кількості та направити до уповноваженої лабораторії, яку визначає замовник за узгодженням з постачальником (представником постачальника). Результати повторних досліджень є остаточними, але виключно якщо вони проводились за зверненням постачальника та за його рахунок. У разі відсутності у визначений термін звернення постачальника про проведення повторного відбору зразків (проб), остаточними є результати первинних досліджень.
Згідно з п. 4.1 договору платником за цим договором є ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ). Оплата за фактично переданий товар здійснюється на підставі накладної (видаткової накладної). Загальна вартість товару, що підлягає поставці за цим договором становить 780000,00 грн з ПДВ.
У пункті 3.1 договору визначено, що якість товару, що передається постачальником повинна відповідати вимогам чинних нормативно-правових актів на цей вид товару та технічному завданню. Разом з товаром, постачальник в обов`язковому порядку повинен передати замовнику документи на кожну відвантажену партію, що підтверджують безпечність та якість товару, у тому числі забезпечують їх простежуваність, відповідно до Закону України “Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів”, а саме: декларація виробника (якісне посвідчення). На вимогу замовника експертний висновок (протокол досліджень). Усі документи повинні бути завірені постачальником, відповідно до вимог чинного законодавства у відповідності до наказу Міністерства юстиції України від 18.06.2015. №1000/5. Строк придатності товару повинен відповідати строку, визначеному у ГОСТ та/або ДСТУ та/або ТУ У на цей вид товару.
У пункті 6.3 договору визначені види порушень та санкції за них, встановлені договором.
Згідно з п. 6.3.1 договору при передачі товару з порушенням вимог щодо якості харчових продуктів, маркування та етикетування, тари та упаковки, а також такого, що не відповідає вимогам, встановленим у нормативних документах та нормативно-технічній документації (ДСТУ, ТОСТ, ГСТУ, СОУ, ТУ та п. 3.1. цього договору), постачальник зобов`язаний замінити такі харчові продукти за свій рахунок протягом трьох календарних діб, що не звільняє від відповідальності, передбаченої згідно п. 6.3.2. договору.
Відповідно до п. 6.3.2 договору при порушенні умов договору щодо якості (комплектності) товару, постачальник сплачує замовнику штраф у розмірі 20% від вартості неякісних (некомплектних) товарів. Замовник має право на розірвання договору в односторонньому порядку з вказаних підстав.
Згідно з п. 10.1 – 10.2 договору цей договір набирає чинності з дня його підписання та діє до 31.12.2025. У частині оплати - до повного виконання сторонами узятих на себе зобов`язань. Термін поставки товару до 25.05.2025.
19.05.2025 відповідачем, відповідно до видаткової накладної №11575 від 16.05.2025 та товаро-транспортної накладної №Р11575 від 16.05.2025 здійснено поставку «Блоків заморожених із знежилованого м`яса яловичини 1 сорту» у кількості 4000,00 кг на загальну суму 780000,00 грн.
Позивач у позові зауважив, що під час приймання та контролю якості продукції було виявлено ряд порушень, а саме:
при відкритті пакувальних одиниць, комісійно, спільно з представником постачальника було виявлено, що температура в товщі куска м`яса складала від -3,4 градусів Цельсія до -3,2 градусів Цельсія, що в свою чергу не відповідає наказу Міністерства транспорту України від 14.10.1997 №363 «Про затвердження Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом України», та вимогам пункту 8 ГСТУ 46.019-2002;
- залишковий термін придатності не відповідає вимогам пункту 4 технічної специфікації та складає менше 10 місяців від моменту поставки на склад замовника.
Позивач зазначає, що про вищезазначені недоліки та повернення продукції у повному обсязі було повідомлено представника ТОВ «Охтирка м`ясопродукт» Капусник Карину Олександрівну (остання щодо виявлення порушень та поверненням продовольства не заперечувала, як зазначає позивач).
Позивач, на підставі вищевикладеного, керуючись вимогами договору (пункту 2.6.) та технічної специфікації (додаток 1 до договору), вимог ГСТУ 46.019-2002, доставлену продукцію повернув постачальнику у зв`язку із невідповідністю її якості, про що складено Акт огляду та повернення продовольства №13 від 19.05.2025 з доданими фотоматеріалами, примірник якого надано представнику постачальника згідно довіреності №20 - Юрію Кучерявому.
Позивач зазначає, що відповідно до п. 6.3.1 договору заміна повернутої продукції мала бути здійснена постачальником до 23.05.2025 включно.
23.05.2025 відповідачем відповідно до видаткової накладної №11575 від 23.05.2025 та товаро-транспортної накладної №Р11575 від 23.05.2025 здійснено поставку товару на загальну суму 780000,00 грн.
Разом з тим, позивач зауважив, що під час приймання та контролю якості продукції, відповідно до пункту 2.6.1. договору, у зв`язку із сумнівами щодо комплектності, якості та безпечності, для недопущення постачання харчування особовому складу некомплектних, неякісних та небезпечних харчових продуктів, що не відповідають заявленим показникам в договірній документації та державних стандартах, з метою попередження негативних наслідків, недопущення шкоди життю та здоров`ю особового складу НАДПСУ було прийнято рішення про розморозку продукції для проведення огляду та органолептичної оцінки товару, про що було складено акт огляду харчових продуктів №17 від 23.05.2025, примірник якого було надано представнику постачальника згідно довіреності №20 Юрію Кучерявому.
У зв`язку із розмороженням продукції для проведення огляду та органолептичної оцінки блоків, на підставі акту огляду харчових продуктів № 17 від 23.05.2025, було складено акт тимчасового зберігання № 17 від 23.05.2025, примірник якого було надано представнику постачальника відповідно до довіреності № 20 Юрію Кучерявому.
26.05.2025 позивачу від постачальника надійшов лист № 6539- 25-Вх, у якому останній повідомляв що ним виконано усі умови договору, а саме поставлено замовнику відповідний товар з усіма супровідними документами, та документами що засвідчують його безпечність та окремі показники якості, проте при перевірці товару замовником було начебто виявлено порушення вимог щодо якості, з чим постачальник не погоджується. Окрім того останній просив на виконання п.2.6.1. ст. 44 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів» провести лабораторні дослідження (випробування) в уповноваженій лабораторії.
29.05.2025 на адресу постачальника позивачем складено та надіслано відповідь №06.1.2/5337-25-Вих, у якій зазначалось, що 23.05.2025 згідно з договором було поставлено блоки заморожені із знежилованого м`яса яловичини 1 сорту в кількості 4000 кг, дата виробництва 16.05.2025. 23.05.2025 НАДПСУ комісійно спільно з представником постачальника Кучерявим Юрієм Івановичем довіреність №20, прийнято рішення розморозити дану продукцію для проведення огляду та органолептичної оцінки блоків після розморожування, про що складено акти тимчасового зберігання №17 від 23.05.2025, та огляду харчових продуктів № 17 від 23.05.2025.
Позивач зазначає, що у присутності представника постачальника було відібрано 2 блоки з 4 палет для проведення розморожування. На прохання представника постачальника огляд блоків 24.05.2025 проводився без його участі. Після проведення розморожування комісійно було підтверджено наявність рідини з червоним відтінком в блоці у співвідношенні %:
-перший блок, маса нерозмороженого блоку становить 17,5 кг, після розморожування зважено 1,275 кг рідини, що становить 7,2 % від загальної маси;
-другий блок, маса нерозмороженого блоку становить 19,1 кг, після розморожування зважено 1,575 кг рідини, що становить 8,2 % від загальної маси.
Позивач наголошує, що даний факт не відповідає вимогам договору, а саме: абзацу 1 «Технічної специфікації» (Додаток 1 до договору №234-25 від 25.04.2025), відповідно до якого блоки заморожені із знежилованого м`яса яловичини 1 сорту (маса шматків не менше 200 г), сухої заморозки, повинні відповідати вимогам ГСТУ 46.019-2002; п.п. 3.3.7 ГСТУ 46.019-2002, відповідно до якого не допускається попадання води та сторонніх предметів в м`ясо, субпродукти та іншу сировину перед їх заморожуванням в блоках. 
24.05.2025, як зазначає позивач, було по телефону повідомлено представника відповідача про повернення продукції в повному обсязі.
31.05.2025 на адресу позивача від постачальника надійшов лист № 6873-25-Вх, у якому останній повідомляв, що наявність рідини у блоках заморожених із знежилованого м`яса яловичини 1 сорту, не вказує на те, що заморозка була проведена не сухим способом, оскільки згідно технології виробництва м`яса, поява рідини є природним явищем і цілком пов`язане з дефростацією. Також даним листом постачальник повідомляв, що ним не порушувались вимоги ГСТУ 46.019-2002, та просив, відповідно до п. 2.6.1 ст. 44 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів» провести лабораторні дослідження (випробування) в уповноваженій лабораторії для встановлення вмісту вологості.
04.06.2025 на адресу постачальника позивачем було складено та надіслано лист- відповідь № 06.1.2/5590-25-Вих, у якому зазначалось, що у позивача відсутні сумніви за показниками якості та безпечності поставленої продукції, невідповідність виникла щодо комплектності блоків заморожених із знежилованого м`яса яловичини 1 сорту в кількості 4000 кг, дата виробництва 16.05.2025, відповідно пункту 6.3.2 договору, абзацу 1 «Технічної специфікації» (Додаток 1 до договору №234-25 від 25.04.2025. позивачем зазначалося в листі, що м`ясні блоки, які поставлені, мали залишки льоду на краях блоків та між шматками м`яса, що видно візуально та після застосування механічного впливу, за допомогою ножа проводиться зшкрябування та відколювання кусків льоду з блоків, за результатами розморожування комісійно підтверджено наявність рідини з червоним відтінком (води, вологи і м`ясного соку) в блоках. Враховуючи вищевикладене, позивач просив відповідача у найкоротші терміни замінити продукцію на товар який відповідатиме вимогам договору та технічній специфікації для уникнення штрафних санкцій. Щодо вимоги відповідача провести необхідні лабораторні дослідження позивач зазначив про неможливість їх проведення з огляду на відсутність методики проведення таких досліджень, оскільки вміст вологості шматка м`яса не нормується. 
11.06.2025 та 19.06.2025 на адресу постачальника позивачем надіслано листи №06.1.2/5871-25-Вих та № 06.1.2/6171-25-Вих, у яких замовник звертався із проханням замінити продукцію, що перебуває на тимчасовому зберіганні відповідно до акту № 17 від 23.05.2025, на продукцію що відповідатиме умовам договору та технічної специфікації.
19.06.2025 на адресу позивача від постачальника надійшов лист №7867-25-Вх, у якому останній зазначав, що на даний час виникла необхідність провести лабораторні дослідження блоків заморожених із знежилованого м`яса яловичини сорту та які перебувають на тимчасовому зберіганні у Національній академії. Крім того постачальник повідомив позивача, що між ТОВ «Охтирка м`ясопродукт» та Хмельницькою регіональною державною лабораторією Держпродспоживслужби був укладений договір №414 про надання послуг з дослідження продукції, та запропоновано позивачу в найкоротший термін провести всі необхідні лабораторні дослідження у Хмельницькій регіональній державній лабораторії Держпродспоживслужби, усі витрати пов`язані з цим постачальник покладав на себе.
19.06.2025 за № 06.1.2/6211-25-Вих Національною академією, з метою проведення лабораторного дослідження на вміст вологості у блоках заморожених із знежилованого м`яса яловичини 1 сорту в кількості 4000 кг, які перебувають у НАДПСУ на тимчасовому зберіганні, надіслано запит до Хмельницької регіональної державної лабораторією Держпродспоживслужби про можливість проведення такого дослідження на підставі укладеного договору між останніми та ТОВ «Охтирка м`ясопродукт».
25.06.2025 на адресу позивача за вхідним №8235-25-Вх надійшла відповідь від Хмельницької регіональної державної лабораторії Держпродспоживслужби, у якій зазначалось, що станом на 25.06.2025 у Хмельницької регіональної державної лабораторії Держпродспоживслужби відсутні будь-які укладені договори щодо надання послуг з дослідження продукції із ТОВ «Охтирка м`ясопродукт». Також заявника було повідомлено про неможливість провести дослідження на вміст вологості в блоках заморожених, оскільки даний показник не нормується ГСТУ 46.019-2002, і як наслідок відсуьній метод випробувань стосовно визначення даного показника.
У зв`язку із вищевикладеним, позивач 27.06.2025 за № 06.1.2/6500-25-Вих на адресу відповідача направив лист, яким повідомив, що зазначений останнім договір від 16.06.2025 № 414 щодо надання послуг з дослідження продукції не укладався (станом на 25.06.2025 у Хмельницькій регіональній державній лабораторії Держпродспоживслужби відсутні будь-які укладені договори щодо надання послуг з дослідження продукції із ТОВ «Охтирка м`ясопродукт»). Дослідження на вміст вологості в блоках заморожених провести неможливо, у зв`язку з тим, що даний показник не нормується ГСТУ 46.019-2002 і як наслідок відсутній метод випробувань стосовно визначення даного показника. Крім того постачальника було вкотре повідомлено, що у позивача відсутні сумніви щодо показників якості та безпечності поставленої ним продукції, натомість виявлено невідповідність щодо комплектності блоків заморожених із знежилованого м`яса яловичини 1 сорту в кількості 4000 кг, дата виробництва 16.05.2025. Також позивачем повідомлялось про необхідність замінити товар, який знаходиться на зберіганні позивача у терміни визначені пункту 6.3.1 договору та звернуто увагу на відповідальність, що передбачена у пункті 6.3.2 договору. Поряд з тим, зазначеним листом відповідача було повідомлено, що НАДПСУ залишає за собою право звернутися із претензією щодо стягнення штрафних санкцій. У випадку не розгляду претензії чи залишення її без задоволення НАДПСУ буде змушена звернутися до суду. На підставі вищевикладене відповідачу було поставлено вимогу у найкоротші терміни замінити продукцію, яка перебуває в НАДПСУ на тимчасовому зберіганні на товар, який відповідатиме вимогам договору та технічній специфікації щодо комплектності.
В подальшому, у зв`язку із невиконанням ТОВ «Охтирка м`ясопродукт», взятого на себе зобов`язання за договором, а саме: поставки блоків заморожених із знежилованого м`яса яловичини 1 сорту в кількості 4000 кг, відповідно пункту 6.3.2 договору, абзацу 1 «Технічної специфікації» сухої заморозки, що повинні відповідати вимогам ГСТУ 46.019-2002» (метод заморожування «суха заморозка»), п. п. 3.3.7 ГСТУ 46.019-2002, та у зв`язку із некоплектністю товару який знаходиться на відповідальному зберіганню у НАДПСУ відповідно до акту тимчасового зберігання № 17 від 23.05.2025, що виразилось у надмірній кількості льоду, що при розморожуванні блоку масою 17,5 кг становило 1,275 кг рідини, а це 7,2 % від загальної маси та розморожені блоку 19,1 кг, становило 1,575 кг рідини, а це 8,2 % від загальної маси, вищезазначену продукцію, яка перебувала на відповідальному зберіганні у НАДПСУ, було повернуто постачальнику у повному обсязі, про що складено акт огляду та повернення продовольства №21 від 08.07.2025, копію якого надано представнику постачальника згідно довіреності №32 Ігорю Черкасову.
09.07.2025 замовником на адресу постачальника направлено претензію №06.1.2/7035-25-Вих, у якій зазначалось, що відповідно до накладної №11575 поставлено блоки заморожені із знежилованого м`яса яловичини 1 сорту, у кількості 4000 кг на загальну суму 780000,00 грн, що відповідно до акту повернення від 08.07.2025 №21 були повернуті постачальнику у зв`язку із невідповідністю щодо комплектності. У пункті 6.3.2 договору передбачено, що при порушенні умов договору щодо якості (комплектності) товару, постачальник сплачує замовнику штраф у розмірі 20% від вартості неякісного товару та замовник має право на розірвання договору в односторонньому порядку. За пунктом 6.3.3 договору при порушенні умов договору щодо строку поставки, постачальник сплачує Замовнику пеню в розмірі 0,1% від вартості харчових продуктів з яких допущено прострочення виконання за кожен день прострочення. На підставі вищевикладеного, на виконання пункту 6.3.2. договору, перед відповідачем було поставлено вимогу сплатити штраф в сумі 156000,00 грн із розрахунку 780000,00 грн. (сума поставки товару відповідно до накладної №11575) х 0,2 (20% штраф від вартості неякісних (некомплектних) товарів).
Окрім того, відповідача було повідомлено, що у зв`язку з невиконанням зобов`язань щодо постачання товару за договором, на підставі пункту 6.3.2 договору та у відповідно до статті 651 Цивільного кодексу України та статті 188 Господарського кодексу України (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) даний договір вважається розірваним в односторонньому порядку з 15.07.2025.
Позивач зазначає, щ відповідачем фактично не виконане взяте на себе зобов`язання за договором №234-25 від 25.04.2025, а саме поставка блоків заморожених із знежилованого м`яса яловичини 1 сорту в кількості 4000 кг, з дотриманням вимог відповідно до пункту 6.3.2 договору, абзацу 1 «Технічної специфікації» сухої заморозки, що повинні відповідати вимогам ГСТУ 46.019-2002» (метод заморожування «суха заморозка»), п. п. 3.3.7 ГСТУ 46.019-2002, яким передбачено, що не допускається попадання води та сторонніх предметів в м`ясо, субпродукти та іншу сировину перед їх заморожуванням в блоках.
Позивач наголошує, що некомплектність поставленого відповідачем товару виразилась у надмірній кількості льоду, що при розморожуванні, для прикладу, блоку масою 17,5 кг становило 1,275 кг - рідини, а це 7,2 % від загальної маси, також при розморожені блоку 19,1 кг, становило 1,575 кг - рідини, а це 8,2 % від загальної маси блоку (акт повернення продовольства № 21 від 08.07.2025). Беручи до уваги кількість товару який мав бути поставлений на склад замовника, а це 4000 кг, маса такої рідини складала б набагато більшу пропорцію, що фактично призводить до різниці між масою нето, тобто самого м`яса у блоках, та ваги самих блоків, що у свою чергу призводить до перевитрати бюджетних коштів позивачем. Окрім того предметом закупівлі за договором є блоки заморожені із знежилованого м`яса яловичини 1 сорту, а не рідина в зазначеній кількості після розморожування.
У зв`язку з тим, що зобов`язання щодо поставки товару на загальну суму 780000,00 грн так і не було виконано та враховуючи те, що у відповідно до пункту 6.3.2 договору відповідачу було нараховано штраф у розмірі 156000,00 грн. (сто п`ятдесят шість тисяч грн. 00 коп.) із розрахунку: 780000,00 грн (сума поставки товару відповідно до накладної №11575) х 0,2 (20% штраф від вартості неякісних (некомплектних) товарів), зазначене і стало підставою для звернення до суду з відповідним позовом.
Частиною 1 ст. 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Положеннями п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Частиною 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частиною 2 ст. 202 ЦК України визначено, правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).
Згідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (ч. 1 ст. 510 ЦК України).
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили (ч. 1 ст. 617 ЦК України).
Згідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Частиною 1 ст. 629 ЦК України зазначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно до ч. 1 ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).
Частиною 1 ст. 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно до ст. 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.
Згідно зі ст. 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.
У статті 665 ЦК України визначено, що у разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу. Якщо продавець відмовився передати річ, визначену індивідуальними ознаками, покупець має право пред`явити продавцеві вимоги відповідно до статті 620 цього Кодексу.
Згідно зі ст.673 ЦК України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується.
Відповідно до ст.674 ЦК України відповідність товару вимогам законодавства підтверджується способом та в порядку, встановленими законом та іншими нормативно-правовими актами.
Згідно зі ст.675 ЦК України товар, який продавець передає або зобов`язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу.
Відповідно до ст. 678 ЦК України покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором:
1) пропорційного зменшення ціни;
2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк;
3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару.
У разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором:
1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми;
2) вимагати заміни товару.
Якщо продавець товару неналежної якості не є його виготовлювачем, вимоги щодо заміни, безоплатного усунення недоліків товару і відшкодування збитків можуть бути пред`явлені до продавця або виготовлювача товару.
Положення цієї статті застосовуються, якщо інше не встановлено цим Кодексом або іншим законом.
Згідно зі ст. 679 ЦК України продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту.
Якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару, продавець відповідає за його недоліки, якщо він не доведе, що вони виникли після його передання покупцеві внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили.
Відповідно до ст. 680 ЦК України покупець має право пред`явити вимогу у зв`язку з недоліками товару за умови, що недоліки виявлені в строки, встановлені цією статтею, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі ст. 687 ЦК України перевірка додержання продавцем умов договору купівлі-продажу щодо кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару та інших умов здійснюється у випадках та в порядку, встановлених договором або актами цивільного законодавства.
Якщо нормативно-правовими актами встановлено вимоги щодо порядку перевірки кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару, порядок перевірки, визначений договором, має відповідати цим вимогам.
Якщо порядок перевірки додержання продавцем умов договору купівлі-продажу не встановлений відповідно до частини першої цієї статті, перевірка здійснюється відповідно до звичаїв ділового обороту або вимог, що звичайно ставляться в таких випадках.
Обов`язок перевіряти кількість, асортимент, якість, комплектність, тару та (або) упаковку товару (випробовування, аналіз, огляд тощо) може бути покладений на продавця відповідно до договору купівлі-продажу, актів цивільного законодавства та нормативно-правових актів. У цьому разі продавець повинен на вимогу покупця надати йому докази проведення такої перевірки.
Перевірка додержання умов договору купівлі-продажу щодо предмета договору продавцем і покупцем має здійснюватися на одних і тих самих умовах.
У статті 688 ЦК України покупець зобов`язаний повідомити продавця про порушення умов договору купівлі-продажу щодо кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару у строк, встановлений договором або актами цивільного законодавства, а якщо такий строк не встановлений, - в розумний строк після того, як порушення могло бути виявлене відповідно до характеру і призначення товару.
У разі невиконання покупцем цього обов`язку продавець має право частково або в повному обсязі відмовитися від задоволення відповідних вимог покупця, якщо продавець доведе, що невиконання покупцем обов`язку повідомити продавця про порушення умов договору купівлі-продажу спричинило неможливість задоволення його вимог або спричинить для продавця витрати, що перевищують його витрати у разі своєчасного повідомлення про порушення умов договору.
Якщо продавець знав або міг знати про те, що переданий покупцеві товар не відповідає умовам договору купівлі-продажу, він не має права посилатися на те, що не одержав від покупця повідомлення про порушення умов договору, та на наслідки невиконання покупцем цього обов`язку, встановлені частиною першою цієї статті.
В статті 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Судом в ході розгляду справи встановлено та не спростовано відповідачем, що поставлена 19.05.2025 відповідно до видаткової накладної №11575 від 16.05.2025 та товаро-транспортної накладної №Р11575 від 16.05.2025 продукція «Блоки заморожені із знежилованого м`яса яловичини 1 сорту» у кількості 4000,00 кг на загальну суму 780000,00 грн не відповідала умовам договору щодо якості продукції. Під час її приймання та контролю якості було виявлено ряд порушень, а саме: температура в товщі куска м`яса складала від -3,4 градусів Цельсія до -3,2 градусів Цельсія, що не відповідає наказу Міністерства транспорту України від 14.10.1997 №363 «Про затвердження Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом України», та вимогам пункту 8 ГСТУ 46.019-2002; залишковий термін придатності не відповідає вимогам пункту 4 Технічної специфікації та складає менше 10 місяців від моменту поставки на склад замовника.
Відповідачем не заперечувалось, що позивач, керуючись вимогами договору (пункту 2.6.1) та технічної специфікації (додаток 1 до договору), вимогами ГСТУ 46.019-2002, доставлену продукцію повернув постачальнику у зв`язку із невідповідністю її якості, про що складено Акт огляду та повернення продовольства №13 від 19.05.2025 з доданими фотоматеріалами, примірник якого надано представнику постачальника згідно довіреності №20 - Юрію Кучерявому.
Відповідно до п. 6.3.1 договору заміна повернутої продукції мала бути здійснена постачальником до 23.05.2025 включно та відповідно до видаткової накладної №11575 від 23.05.2025 та товаро-транспортної накладної №Р11575 від 23.05.2025 відповідачем було здійснено повторну поставку товару на загальну суму 780000,00 грн.
Таким чином, суд дійшов висновку, що матеріалами справи підтверджено факт поставки продукції 19.05.2025, якість якої не відповідала умовам договору.
Щодо встановлення факту поставки неякісної продукції 23.05.2025, суд погоджується з запереченнями відповідача та зазначає, що позивачем при прийнятті продукції 23.05.2025 не було дотримано порядку прийняття продукції та проведення експертизи щодо якості поставленого товару у відповідності до розділу 3 договору.
Суд погоджується, що позивач не надав жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували дотримання ним такого порядку, зокрема щодо істотних обставин, що мають значення для справи, а саме: відсутні докази того, що поставлене відповідачем м`ясо яловичини розморожувалося позивачем у правильних умовах та коректним способом; відсутні докази того, що поставлене відповідачем м`ясо яловичини було заморожене методом не сухого заморожування, а іншим способом; відсутні докази того, що рідина з червоним відтінком, про яку стверджує позивач, є виділенням саме з того розмороженого м`яса яловичини, яке поставлене відповідачем; відсутні докази того, що огляд блоків 24.05.2025 проводився без участі представника відповідача саме за його проханням.
Також судом береться до уваги той факт, що відповідач неодноразово пропонував позивачу провести незалежне лабораторне дослідження (випробування) для встановлення відповідних показників, зокрема в листах від 26.05.2025 № 66, від 29.05.2025 № 68 та від 18.06.2025 № 18-062025/10-05. Втім, позивачем самостійно було проведено лише односторонній огляд продукції за відсутності доказів дотримання умов щодо зберігання та розмороження продукції.
Таким чином, суд дійшов висновку, що матеріалами справи підтверджено факт поставки продукції 19.05.2025, яка не відповідає вимогам договору від 25.04.2025 щодо якості (додаток 1 до договору «Технічна специфікація»), внаслідок чого відповідач у відповідності до п.6.3.1 договору замінив 23.05.2025 за свій рахунок неякісну продукцію, та відсутні докази на підтвердження поставки неякісної продукції 23.05.2025.
При цьому суд зазначає, що згідно з п. 6.3.1 договору при передачі товару з порушенням вимог щодо якості харчових продуктів, маркування та етикетування, тари та упаковки, а також такого, що не відповідає вимогам, встановленим у нормативних документах та нормативно-технічній документації (ДСТУ, ТОСТ, ГСТУ, СОУ, ТУ та п.3.1. цього договору), постачальник зобов`язаний замінити такі харчові продукти за свій рахунок протягом трьох календарних діб, що не звільняє його від відповідальності, передбаченої згідно п. 6.3.2. договору. Відповідно до п. 6.3.2 договору при порушенні умов договору щодо якості (комплектності) товару, постачальник сплачує замовнику штраф у розмірі 20% від вартості неякісних (некомплектних) товарів. Замовник має право на розірвання договору в односторонньому порядку з вказаних підстав.
Оскільки факт добровільної заміни неякісної продукції, поставленої 19.05.2025, не звільняє відповідача від відповідальності, передбаченої пунктом 6.3.2. договору, а саме від сплати нарахованого позивачем штрафу у розмірі 20% від вартості неякісної продукції, суд визнає вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 156000,00 грн (сто п`ятдесят шість тисяч грн 00 коп.) штрафу правомірними та такими, що підлягають задоволенню.
Разом з тим, ч. 3 ст. 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. 
Правовий аналіз наведених норм свідчить, що вони не є імперативними та застосовуються за визначених умов на розсуд суду, і відповідно питання про зменшення розміру неустойки вирішується судом на підставі аналізу конкретної ситуації, тобто, сукупності з`ясованих ним обставин, що свідчать про наявність підстав для вчинення зазначеної дії.
Таким чином, розмір штрафних санкцій (неустойки: штрафу та/або пені) може бути зменшений за рішенням господарського суду. При цьому, стаття 551 ЦК України не містить норм, які б ставили можливість суду використати право на зменшення заявлених до стягнення з боржника штрафних санкцій в залежність від наявності відповідного клопотання з цього приводу сторони у справі. Тобто суд може реалізувати своє право та прийняти рішення про зменшення розміру неустойки за власною ініціативою. Відповідна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 03.11.2020 у справі № 927/184/13-г.
Отже, вирішення питання про зменшення неустойки та розмір, до якого вона підлягає зменшенню, закон відносить на розсуд суду.
Загальновідомим та нормативно врегульованим є питання щодо існування на території України надзвичайних обставин, а саме введення воєнного стану, що неодмінно впливає на спроможність своєчасного ведення розрахунків, обмежує безперешкодне провадження господарської діяльності.
24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який на час розгляду справи не скасований.
Воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень. У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 34, 38, 39, 41 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб у межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».
28 лютого 2022 року Торгово-промислова палата України на підставі ст.ст. 14, 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" від 02.12.1997 №671/97-ВР, Статуту ТПП України засвідчила форс - мажорні обставини (обставин непереборної сили): військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану з 24.02.2022 року відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні". Враховуючи викладене, Торгово-промислова палата України підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для об`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких настало згідно з умовами договору (контракту, угоди тощо) обов`язків згідно із законодавчими чи іншими нормативними актами виконання відповідно яких стало неможливим у встановлений термін внаслідок таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).
Суд вважає, що зменшення розміру штрафу, на даний момент є оптимальним балансом інтересів сторін у спорі та таким, що запобігатиме настанню негативних наслідків для сторін.
З огляду на викладене, а також встановлені у цій справі обставини, оскільки зменшення розміру заявленого до стягнення штрафу є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, суд, оцінивши матеріали справи, зважаючи на співмірність негативних наслідків для відповідача з інтересом позивача, зменшує розмір штрафу до 10000,00 грн.
Згідно з частинами першою, третьою статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до частини першої статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з частиною першою, третьою статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Частиною першою статті 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
У відповідності до статті 78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Згідно з ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до матеріалів справи позивачем доведено належними та допустимими доказами ті обставини, на які він посилався, як на підставу позову щодо стягнення з відповідача 156000,00грн штрафу. Водночас, з урахуванням наведених вище обставин зі зменшення суми штрафу, суд задовольняє позовні вимоги як законні та обґрунтовані в межах стягнення 10000,00грн штрафу. В іншому суд відмовляє.
При ухваленні рішення в справі, суд, у тому числі, вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами.
Позивачем заявлено до стягнення з відповідача судовий збір в сумі 3028,00 грн, що сплачений при зверненні з позовом за платіжною інструкцією від 26.09.2025 №5143.
Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1)на професійну правничу допомогу; 2)пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Нормою статті 129 ГПК України встановлено, що судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору. Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір, сплачений відповідачем, компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Частиною 9 статті 129 ГПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
Згідно з ч. 9 ст. 129 ГПК України позивачу за рахунок відповідача відшкодовується 3028,00 грн судового збору.
Керуючись статтями 123, 129, 231, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

вирішив:
1. Позов задовольнити частково.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Охтирка м`ясопродукт» (вул. Центральна, буд. 11, с. Мала Павлівка, Охтирський р-н, Сумська обл., 42730; код за ЄДРПОУ 37124055) на користь ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_1 ; код за ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) 10000,00 грн (десять тисяч грн 00 коп.) штрафу, а також 3028,00 грн (три тисячі двадцять вісім грн 00 коп.) судового збору.
3. В іншому відмовити.
4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст. 256, ст. 257 ГПК України). 
Суд звертає увагу учасників справи, що відповідно до частини 7 статті 6 ГПК України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Повне рішення складено та підписано 23.01.2026.

Суддя	В.Л. Короленко