П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/26389/25	
Перша інстанція: суддя Хурса О. О.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі: 
Головуючого: Градовського Ю.М.
суддів: Бітова А.І.,
Єщенка О.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Одеської митниці на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2025р. по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДНІПРОРЕСУРС» до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И Л А:
У серпні 2025р. ТОВ «ДНІПРОРЕСУРС» звернулося до суду із позовом до Одеської митниці, в якому просило:
- визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості № UA500500/2025/000269/2 від 30.07.2025р.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що між ним та Компанією GUANGLU ELECTRICAL CO., LTD. (Китай) було укладено Контракт поставки за №DNP20250212 від 19.02.2025р.
В ході виконання вказаного контракту поставки за замовленням позивача, з метою здійснення митного оформлення позивачем було подано митну декларацію №25UA500500024111U6 від 29.07.2025р., в якій митну вартість товару було визначено за першим методом - за ціною договору. Для підтвердження вказаних у декларації відомостей до митного органу був поданий відповідний пакет документів згідно з МК України.
Проте, незважаючи на надання декларантом всіх документів та пояснень, митним органом було відмовлено у митному оформленні та прийнято Рішення про коригування митної вартості № UA500500/2025/000269/2 від 30.07.2025р.. 
Позивач вважає прийняте рішення про коригування митної вартості таким, що порушує його права і законні інтереси, у зв`язку з чим воно має бути скасовано.
Посилаючись на вказане просив позов задовольнити.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2025р. адміністративний позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів № UA500500/2025/000269/2 від 30.07.2025р.
Стягнуто з Одеської митниці за рахунок бюджетних асигнувань на користь ТОВ «ДНІПРОРЕСУРС» судовий збір у розмірі 24 224грн.
Не погодившись із даним судовим рішенням, Одеська митниця подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову.
Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про залишення скарги без задоволення, а рішення суду без змін, з наступних підстав.
Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивачем були надані для митного оформлення товару всі документи, необхідні для визначення його митної вартості, документи містять повну інформацію про митну вартість товару та її складові частини, не містять розбіжностей, то відмова відповідача у розмитненні товару за митною декларацією є неправомірною, а оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів та картка відмови в прийнятті митної декларації є протиправними та підлягають скасуванню.
Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.
Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду, що 19.02.2025р. між ТОВ «ДНІПРОРЕСУРС» (покупець) та Компанією GUANGLU ELECTRICAL CO., LTD. (Китай) (продавець) було укладено Контракт поставки за №DNP20250212.
Відповідно до умов якого Позивач виступає Покупцем, а Компанія GUANGLU ELECTRICAL CO., LTD. – Продавцем. Відповідно до п.2.1. Контакту поставки Продавець зобов`язується поставляти Покупцеві Товари, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити Товари відповідно до положень цього Договору (а.с.36-38).
Так, в ході виконання Контракту, ТОВ «ДНІПРОРЕСУРС» як покупця було складено Проформу-інвойс №RTGL-DNP2502 від 18.03.2025р. Загальна вартість товару становить 191 963,05 доларів США, загальна кількість одиниць товару 1 911од. Така сама інформація (ціна, кількість, найменування) міститься у Специфікації №2 від 18.03.2025р., дійсність якої підтверджено сертифікатом Китайської палати міжнародної торгівлі №253326В0/002388 від 20.06.2025р.
Також, Продавцем було сформовано Комерційний інвойс №RTGL-DNP2502 від 12.05.2025р., дійсність якого підтверджено сертифікатом Китайської палати міжнародної торгівлі №253326В0/002387 від 20.06.2025р.. Номенклатура, кількість та загальна вартість товару повністю відповідають замовленню, погодженому сторонами в проформі-інвойсі. Товар було оплачено Позивачем у повному обсязі, що підтверджується платіжними інструкціями №8 від 16.04.2025р., №13 від 23.05.2025р., №14 від 27.05.2025р., №17 від 4.07.2025р. 
На підтвердження походження товарів виробником, Компанією GUANGLU ELECTRICAL CO., LTD. (Китай), було надано Сертифікат походження № 25С3326А0256/00099 від 14.07.2025, в якому зазначено реквізити комерційного інвойсу - № RTGL-DNP2502 від 12.05.2025 та ту саму кількість товару – 1911 одиниць.
Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи під час апеляційного розгляду, що з метою здійснення митного оформлення позивачем було подано митну декларацію №25UA500500024111U6 від 29.07.2025р. та поставлено товар:
- товар № 1 - Електродвигуни асинхронні, змінного струму, багатофазні,50Hz, IP55, 380V/660V потужністю понад 7,5кВт, але не більш як 37кВт, нові:АИР160S-2 B3 1081 15kw- 20шт.АИР 200M-2 B3 1081 37kw- 15шт.АИР 132M-4 B35 208111kw- 50шт.АИР 160S-4 B3 1081 15kw- 30шт.АИР 160S-4 B35 2081 15kw- 20шт.АИР200M-4 B3 1081 37kw- 15шт.Товари не військового призначення, для цивільного використання. Торговельна марка- ELMO Виробник- GUANGLU ELECTRICAL CO., LTD. Країна виробництва- CN;
- товар № 2 - Електродвигуни асинхронні, змінного струму, багатофазні, 50Hz, IP55, 220V/380V/660V/690V потужністю понад 750Вт(0,75кВт), але не більш як 7,5кВт, нові: АИР 80A-2 B3 1081 1,5kw- 100шт.АИР 90L-2 B3 1081 3kw- 100шт.АИР 90L2 B35 2081 3kw- 50шт.АИР 100L-2 B3 1081 5,5kw- 100шт.АИР 112M-2 B3 1081 7,5kw40шт.АИР 80A-4 B3 1081 1,1kw- 10шт.АИР 80A-4 B35 2081 1,1kw- 100шт.АИР 90L-4 B35 2081 2,2kw- 100шт.АИР 90L-4 B3 1081 2,2kw- 80шт.АИР 100L-4 B3 1081 4kw100шт.АИР 100L-4 B35 2081 4kw- 100шт.АИР 112M-4 B3 1081 5,5kw- 50шт.АИР 132S-4 B3 1081 7,5kw- 80шт.АИР 112MB-6 B3 1081 4kw- 20шт.АИР 100L-8 B3 1081 1,5kw20шт.АИР 132M-8 B3 1081 5,5kw- 20шт.АИР 160S-8 B35 2081 7,5kw- 10шт.АИМ 100L- 2 B3 1081 5,5kw- 20шт.АИМ 80B-4 B3 1081 1,5kw- 30шт.АИМ 90L-4 B35 2081 2,2kw10шт.АИМ 100S-4 B3 1081 3kw- 15шт.АИМ 112M-4 B3 1081 5,5kw- 10шт.АИМ 80B-6 B3 1081 1,1kw- 10шт.АИМ 80B-6 B35 2081 1,1kw- 15шт.АИМ 112MA-6 B3 1081 3kw5шт.2АИР 132S1-2 B3 1081 5,5kw- 5шт.2АИР 132S2-2 B35 2081 7,5kw- 5шт.2АИР 132M-4 B3 1081 7,5kw- 5шт.2АИР 132M-4 B35 2081 7,5kw- 2шт.АИР GTEJ-132S-4 B5 3081 7,5kw- 1шт.АИC GE3EJ-132S2-2 B5 3081 7,5kw- 1шт.Товари не військового призначення, для цивільного використання. Торговельна марка- ELMO Виробник GUANGLU ELECTRICAL CO.,LTD. Країна виробництва- CN;
- товар №3 - Електродвигуни асинхронні, змінного струму, багатофазні, 50Hz, IP55, 220V/380V потужністю не більш як 0,75кВт(750Вт), нові: АИР 56B-2 B3 1081 0,25kw- 80шт.АИР 63B-2 B3 1081 0,55kw- 50шт.АИР 71A-2 B35 2081 0,75kw50шт.АИР 56B-4 B3 1081 0,18kw- 80шт.АИР 56B-4 B35 2081 0,18kw- 50шт.АИР 63A-4 B3 1081 0,25kw- 100шт.АИР 63B-4 B3 1081 0,37kw- 100шт.Товари не військового призначення, для цивільного використання. Торговельна марка- ELMO Виробник GUANGLU ELECTRICAL CO.,LTD. Країна виробництва- CN;
- товар №4 - Електродвигуни асинхронні, змінного струму, багатофазні, 50Hz, IP55, 380V/660V потужністю понад 75кВт, але не більш як 375кВт, нові: АИР 250M-4 B3 1081 90kw- 10шт.АИР 315S-4 B3 1001 160kw- 2шт.АИР 355S-4 B3 1001 250kw- 3шт.АИР 315S-8 B3 1001 90kw- 1шт.АИР 315M-8 B3 1001 110kw- 1шт.Товари не військового призначення, для цивільного використання. Торговельна марка ELMO Виробник- GUANGLU ELECTRICAL CO.,LTD. Країна виробництва- CN
- товар № 5 - Електродвигуни асинхронні, змінного струму, багатофазні, 50Hz, IP55, 380V/660V потужністю понад 37кВт, але не більш як 75кВт, нові: АИР 250S-2 B3 1081 75kw- 2шт.АИР 225M-4 B3 1081 55kw- 15шт.АИР 280S-6 B3 1001 75kw- 2шт.2АИР 225M-4 B3 1081 45kw- 1шт.Товари не військового призначення, для цивільного використання. Торговельна марка- ELMO Виробник- GUANGLU ELECTRICAL CO.,LTD. Країна виробництва- CN.
До митного оформлення декларантом було надано такі документи: - митна декларація № 25UA500500024111U6 від 29.07.2025; - проформа-інвойс № RTGL-DNP2502 від 18.03.2025; - специфікація № 2 від 18.03.2025 + сертифікат Китайської палати міжнародної торгівлі № 253326В0/002388 від 20.06.2025; - прайс-лист виробника від 18.03.2025 (комерційна пропозиція); - комерційний інвойс № RTGL-DNP2502 від 12.05.2025 + сертифікат Китайської палати міжнародної торгівлі № 253326В0/002387 від 20.06.2025; - пакувальний лист б/н від 18.03.2025; - платіжна інструкція № 8 від 16.04.2025; - платіжна інструкція № 13 від 23.05.2025; - платіжна інструкція № 14 від 27.05.2025; - платіжна інструкція № 17 від 04.07.2025; - сертифікат походження № 25С3326А0256/00099 від 14.07.2025; - коносамент № BW25060031 від 07.06.2025; - автотранспортна накладна № 3006 від 28.07.2025; - автотранспортна накладна № 4350 від 28.07.2025; - автотранспортна накладна № 5162 від 28.07.2025; - автотранспортна накладна № 3006 від 28.07.2025; - комерційний інвойс № RTGL-DNP2502/1 від 12.05.2025; - комерційний інвойс № RTGL-DNP2502/2 від 12.05.2025; - комерційний інвойс № RTGL-DNP2502/3 від 12.05.2025; - комерційний інвойс № RTGL-DNP2502/4 від 12.05.2025; - митна декларація країни відправлення № 223120250002125193 + сертифікат Китайської палати міжнародної торгівлі № 253326В0/002386 від 20.06.2025; - договір транспортно-експедиторського обслуговування № 03032025 від 03.03.2025; - довідка про транспортні витрати б/н від 28.07.2025; - рахунок від експедитора № 385 від 28.07.2025; - договір експедитора з морським перевізником № UA00330265 від 27.01.2025; - зовнішньоекономічний договір (контракт) поставки № DNP20250212 від 19.02.2025; - договір про надання послуг митного брокера № 11/2023 від 06.12.2023; - лист-роз`яснення декларанта для митниці № 1 від 03.01.2025; - лист-відповідь декларанта б/н від 30.07.2025.
Проте, митним органом прийнято оскаржуване рішення за №UA500500/2025/000269/2 від 30.07.2025р., яким митну вартість вищевказаного товару визначено за резервним методом. При цьому у рішенні встановлено, що у поданих документах містяться розбіжності та не містяться всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, та обґрунтовано у графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів №UA500500/2025/000269/2 від 30.07.2025р., а саме: 
1) Відповідно проформи-рахунку від 18.03.2025 №RTGL-DNP2502 зазначені умови оплати 30% передоплата залишок перед доставкою та рахунків фактур (інвойсів) від 12.05.2025 № RTGL-DNP2502, RTGL-DNP2502/1, RTGL-DNP2502/2, RTGL-DNP2502/3, RTGL-DNP2502/4 зазначені умови оплати 30% передоплата, 30 % перед відвантаженням, залишок перед доставкою. Відповідно банківських платіжних документів від 16.04.2025 №8, від 04.07.2025 №17, від 23.05.2025 №13, від 17.05.2025 №14 оплата за товар здійснена на суму відповідно проформи-рахунку від 18.03.2025 № RTGLDNP2502, це також підтверджено наявністю реквізитів проформи-інвойса у призначені за товар. Проте чому оплата за товар здійснена не безпосередньо перед відправкою як зазначено у всіх комерційних документах;
2) Відповідно довідки про транспортно-експедиційні витрати від 5.06.2025 б/н зазначено, що навантажувальні роботи входять до вартості перевезення. На умовах поставки FOB (CN) Shanghai port, продавець зобов`язаний забезпечити доставку та його завантаження на борт судна у зазначеному порту. Відповідно наданого рахунку на оплату від 28.07.2025 №385 транспортно-експедиторські витрати та локальні портові витрати на території України окремо виділені у витрати. Виходячи з всього цього неможливо з`ясувати які саме навантажувальні роботи входять до вартості перевезення відповідно довідки про транспортно-експедиційні витрати від 28.07.2025 б/н;
3) Прайс–лист від 18.03.2025р. №б/н має адресний характер та не може бути використаний необмеженим колом осіб. Прайс-лист-це документ, в міжнародній практиці, що містить перелік товарів або послуг з їхніми цінами та використовується в бізнесі для надання клієнтам інформації про вартість продуктів, які пропонуються для продажу. Для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до ч.2 ст.53 МКУ подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Згідно наказу МФУ від 24.05.2012р. №599 до зазначених документів можуть належати: - рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг). Рахунок фактуру (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів та банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури не надано. Відповідно договору транспортного експедирування від 03.03.2025 №030325 Експедитор має право отримувати від замовника довіреність, заявку на надання транспортно-експедиторських послуг (далі – Заявка). З моменту узгодження Замовником і Експедитором Заявки, вона є відповідний додаток, який є невід`ємною частиною цього Договору, проте до митного оформлення Заявка не подана. 
Не погоджуючись із прийнятим відповідачем рішенням коригування митної вартості, вважаючи його протиправним та таким, що порушує його права і законні інтереси, позивач звернувся до суду із даним позовом.
Перевіряючи правомірність прийняття оскаржуваного рішення митного органу, з урахуванням підстав, за якими позивач пов`язує його протиправність та скасування, судова колегія виходить з наступного.
Приписами ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Положеннями ст.49 МК України встановлено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
За правилами ч.1 ст.54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. 
Відповідно до п.23,24 ст.4 МК України, митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.
Згідно положень Митного кодексу України митний орган здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів, якою є відповідно до ст.49 МК України, їх вартість, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відповідно до ст.50 МК України відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.
Згідно з ч.1 ст.51 МК України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
Приписами ч.1,2,3 ст.52 МК України визначено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.
Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право: 1) надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації; 2) на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу; 3) проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власні кошти; 4) оскаржувати у порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, рішення митного органу щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів та бездіяльність митного органу щодо неприйняття протягом строків, встановлених статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів; 5) приймати самостійне рішення про необхідність коригування митної вартості після випуску товарів; 6) отримувати від митного органу інформацію щодо підстав, з яких митний орган вважає, що взаємозв`язок продавця і покупця вплинув на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари; 7) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 8) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування.
Відповідно до ч.1 ст. 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Згідно ч.2 ст.53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. 
Положеннями ч.3 ст.53 МК України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:
1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;
2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);
3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);
4) виписку з бухгалтерської документації;
5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;
6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;
7) копію митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. 
Тобто, вимоги вказаних норм дають змогу відокремити такі обставини, за наявності яких митний орган має право зобов`язати декларанта подати додаткові документи для підтвердження митної вартості:
1) наявність розбіжностей між окремими документами;
2) наявність ознак підробки певних документів;
3) відсутність достатніх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Отже, висновок митного органу щодо наявності даних обставин повинен бути обґрунтованим та підтверджений відповідними доказами. Так, встановивши розбіжність між документами чи відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.
Відповідно до ч.3 ст.54 МК України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Згідно ч.1,2 ст.55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про:
а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються:
у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом;
у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті;
б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.
Приписами ч.1 ст.57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
У відповідності до ч.2,3 ст.57 МК України, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Положеннями ч.9 ст.58 МК України передбачено, що розрахунки при застосуванні методу визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), робляться лише на основі об`єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню, а отже, враховуючи вищевикладені обставини не було можливим застосувати метод визначення митної вартості за ціною договору.
Приписами ч.8 ст.57 МК України визначено, що у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Отже, митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом та визначення митної вартості.
Як встановлено судом першої інстанції та перевірено під час апеляційного розгляду справи, що для митного оформлення товару, що надійшов від Компанії «GUANGLU ELECTRICAL CO.,LTD.» (Китай) на виконання контракту №DNP20250212 від 19/02/2025р. позивачем надано Одеській митниці митну декларацію №25UA500500024111U6 від 29.07.2025р. та ряд документів, що підтверджують вид, кількість та ціну поставленого товару. 
Як вбачається із матеріалів справи, що на виконання вимог ст.54 МК України при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача митним органом було встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, про що повідомлено декларанту та обґрунтовано у графі 33 рішення про корегування митної вартості товарів № 25UA500500024111U6 від 29.07.2025р., а саме:
1) Відповідно проформи-рахунку від 18.03.2025 № RTGL-DNP2502 зазначені умови оплати 30% передоплата залишок перед доставкою та рахунків фактур (інвойсів) від 12.05.2025 № RTGL-DNP2502, RTGL-DNP2502/1, RTGL-DNP2502/2, RTGL-DNP2502/3, RTGL-DNP2502/4 зазначені умови оплати 30% передоплата, 30 % перед відвантаженням, залишок перед доставкою. Відповідно банківських платіжних документів від 16.04.2025 №8, від 04.07.2025 №17, від 23.05.2025 №13, від 17.05.2025 №14 оплата за товар здійснена на суму відповідно проформи-рахунку від 18.03.2025 № RTGLDNP2502, це також підтверджено наявністю реквізитів проформи-інвойса у призначені за товар. Проте чому оплата за товар здійснена не безпосередньо перед відправкою як зазначено у всіх комерційних документах.
2) Відповідно довідки про транспортно-експедиційні витрати від 05.06.2025 б/н зазначено, що навантажувальні роботи входять до вартості перевезення. На умовах поставки FOB (CN) Shanghai port, продавець зобов`язаний забезпечити доставку та його завантаження на борт судна у зазначеному порту. Відповідно наданого рахунку на оплату від 28.07.2025 №385 транспортно-експедиторські витрати та локальні портові витрати на території України окремо виділені у витрати. Виходячи з всього цього неможливо з`ясувати які саме навантажувальні роботи входять до вартості перевезення відповідно довідки про транспортно-експедиційні витрати від 28.07.2025 б/н. 
3) Прайс – лист від 18.03.2025 № б/н має адресний характер та не може бути використаний необмеженим колом осіб. Прайс-лист-це документ, в міжнародній практиці, що містить перелік товарів або послуг з їхніми цінами та використовується в бізнесі для надання клієнтам інформації про вартість продуктів, які пропонуються для продажу. Для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до ч. 2 ст. 53 МКУ подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Згідно наказу МФУ від 24.05.2012 № 599 до зазначених документів можуть належати: - рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг). Рахунок фактуру (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів та банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури не надано. Відповідно договору транспортного експедирування від 03.03.2025 №030325 Експедитор має право отримувати від замовника довіреність, заявку на надання транспортно-експедиторських послуг (далі – Заявка). З моменту узгодження Замовником і Експедитором Заявки, вона є відповідний додаток, який є невід`ємною частиною цього Договору, проте до митного оформлення Заявка не подана. 
Дослідивши матеріали справи та надані документи, проаналізувавши положення МК України, судова колегія зазначає наступне.
Так, в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів UA500500/2025/000269/2 від 30.07.2025р. зазначено, що подані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Так, відповідно до п. 6.1. Контракту поставки № DNP20250212 від 19.02.2025р. покупець зобов`язується оплатити загальну вартість товару, що поставляється, згідно Проформи-інвойсу, якщо інше не погоджено в листуванні (а.с.37). 
Судова колегія зазначає, що загальна сума оплати, номер та дата контракту поставки, номер та дата проформи-інвойсу у призначенні платежу, а також умови оплати чітко відповідають даним Проформи-інвойсу № RTGL-DNP2502 від 18.03.2025 (а.с.54).
Оплата за загальне замовлення по Проформі-інвойсу № RTGL-DNP2502 від 18.03.2025 підтверджується платіжними дорученнями, які надавалися під час митного оформлення (а.с.51-52). 
Так, спочатку позивач здійснив передоплату, що становить 30% від загального замовлення, а саме – платіж у розмірі 57 588,92 доларів США (191 963,05 доларів США * 30% = 57 588,92 доларів США) (платіжною інструкцією №8 від 16.04.2025). Потім Позивач двома платіжами здійснив другу передоплату, що загалом також становить рівно 30% від загальної суми проформи-інвойсу (а саме: 25 000,00 доларів США + 32 588,92 доларів США = 57 588,92 доларів США) (платіжною інструкцією № 13 від 23.05.2025 та № 14 від 27.05.2025). Останній платіж 40% було зроблено у розмірі 76 785,21 доларів США (191 963,05 доларів США * 40% = 76 785,21 доларів США), (платіжною інструкцією № 17) від 04.07.2025 (а.с.51-52).
При цьому умови оплати безпосередньо ціни товару не стосуються. Умови оплати товару є вільним вибором сторін договору як і умова встановлення предоплат, післяплат чи часткових оплат та не впливають на митну вартість такого товару з огляду на те, що часові рамки оплати (передоплата, післяплата, відстрочка) ніяким чином не впливає на ціну (розмір оплати) товару.
Митний кодекс України взагалі вимоги щодо надання прайс-листу виробника як обов`язкового документа під час митного оформлення, так само як і не встановлює форми, якій він має відповідати. Це документ довільної форми, який складається стороною договору у тому вигляді, який прийнятий на її підприємстві. Жодний нормативно-правовий акт не встановлює вимог до форми або змісту прайслиста, отже, посилання Відповідача на те, що наданий під час митного оформлення прайс-лист не може бути використаний необмеженим колом осіб, є безпідставним та недоцільним. 
Вказана позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18.11.2022р. у справі №815/532/17.
Судова колегія вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано визнав безпідставними доводи митного органу, що наданий позивачем прайс-лист виробника з умовами поставки (CIFOdessa) має суб`єктивну спрямованість та суперечить суті прайс-листа як комерційної Документ сформований в системі «Електронний суд» 4.08.2025р. У пропозиції продавця необмеженій кількості потенціальних покупців, оскільки чинним законодавством не встановлено будь-яких вимог щодо форми та змісту прайс-листів, які, зважаючи на загальні засади цивільного законодавства щодо свободи підприємницької діяльності, можуть оформлюватися продавцем у довільній формі та на власний розсуд». 
Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду від 4.09.2018р. у справі №818/1186/17, від 17.04.2018р. у справі №815/329/17, від 12.03.2019р. у справі №817/604/17, від 23.10.2020р. у справі №810/690/17.
Що стосується посилань на відсутність заявки експедитору та платіжних документів, що підтверджують оплати послуг перевезення, то судова колегія зазначає, що відповідно до умов Контракту поставки, які погоджені між позивачем та ТОВ «Порта Маріс Лоджистікс» (експедитор) оплата послуг здійснюється по факту надання їх надання, а саме – після отримання клієнтом на своєму складі вантажу у розпоряджання (п.3.3 Договору транспортно-експедиторського обслуговування №030325 від 3.03.2025р.) (а.с.22). В день митного оформлення це й момент ще не настав, а тому, послуги ще не були наданими у повному обсязі. Отже, платіжні документи щодо оплати в момент митного оформлення було не можливим, оскільки митне оформлення відбулось 30.07.2025р., в той час як платіж щодо морського фрахту було здійснено 4.08.2025р., що підтверджується відповідною платіжною інструкцією №522 від 4.08.2025р.
У довідці про транспортні витрати з посиланням на реквізити договору транспортного експедирування (а.а.20-24), номери контейнерів, номер коносаменту та шлях прямування чітко зазначено: ««транспортні витрати з перевезення вантажу, що прибув за коносаментом BW25060031 в контейнерах (CAIU2515162, MRKU6843006, SUDU1723451, SUDU7834350), що прийшли за маршрутом Xingang, China - Сhornomorsk, Ukraine склали 642 284,608», що спростовує доводи митного органу про неможливість з`ясувати які саме навантажувальні роботи входять до вартості перевезення відповідно довідки про транспортно-експедиційні витрати від 28.07.2025р. (а.с.12).
Отже, сумніви митного органу у достовірності відомостей про митну вартість товарів, які виникли у зв`язку з тим, що декларантом надані не всі документи є необґрунтованими. Крім того, будь-яких переконливих аргументів та доказів, які б викликали обґрунтовані сумніви у достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору відповідачем не наведено та не надано, a інших обставин, які б впливали на ціну задекларованої ТОВ «ДНІПРОРЕСУРС» митної вартості товару судом не встановлено.
Зазначені відповідачем в оскаржуваному рішенні обставини жодним чином не можливо вважати як наявність розбіжностей чи відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, або наявність ознак не автентичності поданих до митного оформлення документів.
Поряд з цим, митний орган фактично залишив поза увагою документи, надані декларантом для митного оформлення товару. При цьому надані митному органу документи кореспондуються між собою та містять чітку і зрозумілу інформацію про товар та його ціну, а отже у сукупності є належними та в повній мірі відповідають вимогам МК України до документів, які підтверджують митну вартість товарів, однак останні не тільки не спростовані митним органом, але й взагалі залишені без уваги.
Разом з тим, судова колегія вважає, що формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості, не є перешкодою для застосування основного методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за основним методом визначення його митної вартості.
Наявність у базі даних інформації про те, що подібний товар у попередні періоди розмитнювався за вартістю більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення митним органом контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначення за другорядними методами, оскільки торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, умови і обсяги поставок, сезонність, наявність знижок тощо), що само по собі не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не призводить до автоматичного збільшення митної вартості товарів.
Самостійне визначення контролюючим органом ціни товару не може впливати на права та обов`язки сторін Договору, за умови їх підтвердження належними документами.
Як було встановлено судом першої інстанції та вбачається з оскаржуваних рішень, з метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС та встановлено, що рівень митної вартості митного оформлення є більшим ніж заявлено декларантом.
Разом з тим, факт наявності у автоматизованій системі митного органу інформації, що товар, який задекларовано Позивачем, розмитнювався ним раніше чи іншими особами за значно вищою вартістю, за відсутності інших визначених законом підстав, не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не призводить до безумовного збільшення митної вартості товарів, адже законодавство таких підстав прямо не встановлює, тому не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару.
Посилання відповідача в рішеннях про коригування митної вартості товару на відомості з баз даних ЄАІС Держмитслужби України не є доказом заниження митної вартості товарів в разі наявності у декларанта всіх документів, які підтверджують обґрунтованість заявленої митної вартості товару за ціною договору та не мають розбіжностей, які б не давали можливість визначити вартість товару за ціною договору.
Верховний Суд сформував правову позицію, зазначивши, що формально нижчий рівень митної вартості імпортованого Позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості. Рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися лише на інформації ЄАІС ДФС України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин під час здійснення ними зовнішньоекономічної діяльності МК України не встановлений. Також слід урахувати, що в ЄАІС ДПС України відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо судових рішень із питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню (постанови Верховного Суду від 21.02.2018р. у справі №820/17417/14, від 4.09.2018р. у справі № 818/1186/17).
За таких обставин, судова колегія приходить до висновку, що митним органом, як суб`єктом владних повноважень не доведено, що надані позивачем документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
У відповідності до ч.3 ст.318 МК України митний контроль має передбачати виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.
Відповідно до ч.7 ст.54 МК України у разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.
Враховуючи, що позивачем були надані для митного оформлення товару документи, необхідні для визначення його митної вартості, яка була задекларована, документи містять повну інформацію про митну вартість товару та її складові частини, не містять суттєвих розбіжностей, тощо, судова колегія приходить до висновку, що відмова відповідача у розмитненні товару за митною декларацією є неправомірною, а оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови у митному оформленні (випуску) товарів - є протиправними та підлягають скасуванню.
З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «ДНІПРОРЕСУРС», шляхом визнання протиправними та скасування оскаржуваних рішень митного органу про коригування митної вартості товарів та як наслідок визнання протиправними та скасування оскаржуваної картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці. 
В доводах апеляційної скарги апелянт посилався на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.
За таких обставин, судова колегія вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для його скасування.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.246,315,316 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу Одеської митниці – залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2025р. – залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий: Ю.М. Градовський 

Судді: А.І. Бітов 

О.В. Єщенко