Справа № 201/12199/25
Провадження № 3/201/3673/2025

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 січня 2026 року м. Дніпро
Суддя Соборного районного суду міста Дніпра Гончаренко В.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП НП України, стосовно ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , притягнутої за ст. 124 КУпАП, –
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 18 вересня 2025 року о 15 годині 51 хвилин, керуючи автомобілем «КІА», д/н НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху праворуч в районі перехрестя вул. Гоголя та вул. Паторжинського в м. Дніпрі не переконалась, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, внаслідок чого відбулось зіткнення з попутним справа автомобілем «ВАЗ», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 . Своїми діями ОСОБА_1 порушила п. 10.1 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальні збитки та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам.
ОСОБА_1 була неодноразово належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, однак до суду не з`явилась, про причини своєї неявки не повідомила, що не перешкоджає розгляду справи за її відсутності, оскільки це буде відповідати вимозі розгляду справи судом в розумні строки, що є складовою права на справедливий судовий розгляд для усіх учасників процесу. Крім того, слід зазначити, що Європейський суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки». Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини в справі «Смірнов проти України» від 08 листопада 2005 року слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Отже, враховуючи принцип судочинства, зазначені в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення. Водночас необхідно враховувати, що зі сторони захисту також був повідомлений захисник, який до суду не прибув та не повідомив про поважність причин своєї неявки.
Потерпілий ОСОБА_2 , з`явившись до суду 17 грудня 2025 року, підтвердив фактичні обставини справи, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , вважаючи винуватість останньої у вчиненні адміністративного правопорушення доведеною поза розумним сумнівом, на підтвердження чого також просив долучити відеозапис обставин ДТП, зафіксованих камерою зовнішнього спостереження.
Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку про винуватість правопорушниці ОСОБА_1 з огляду на наступне.
Так, винуватість особи, яка притягується до адміністративної відповідальності підтверджується: схемою місця дорожньо-транспортної події від 18 вересня 2025 року, на якій з одного боку зображена ділянка дороги, де відбулась подія зіткнення, попередні напрямки руху водіїв та місце розташування автомобіля «ВАЗ» після цього, при цьому з координат розміщення останнього на проїзній частині дійсно вбачається, що зіткнення між учасниками дорожнього руху відбулось внаслідок зміни напрямку руху праворуч водієм ОСОБА_1 , яка не переконалась, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, зокрема водію ОСОБА_2 , який наближався попутно справа, у зв`язку з чим траєкторії руху останніх перетнулись між собою, що призвело до наслідків, які настали, також зі зворотного боку даної схеми зазначено перелік видимих пошкоджень обох транспортних засобів, причетних до ДТП, механізм заподіяння яких повністю відповідає події даного зіткнення, викладеного в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 ; матеріалами відеозапису з камери зовнішнього спостереження, на якому зафіксована подія адміністративного правопорушення за участю причетних транспортних засобів за обставин, установлених вище та обставин, викладених в протоколі; письмовими поясненнями водія-учасника події ОСОБА_2 , а також відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 457877 від 18 вересня 2025 року, чим в сукупності доводиться, що ОСОБА_1 дійсно вчинила правопорушення за зазначених обставин.
З приводу зауважень сторони захисту щодо наявності недоліків у схемі місця ДТП та її невідповідності вимогам закону, необхідно зазначити, що суд, перевіривши її на відповідність вимогам п.п. 4, 5 Розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, вважає, що даний доказ був оформлений допустимим шляхом та належно відповідає обставинам, зафіксованим в протоколі про адміністративне правопорушення. Зокрема на схемі місця ДТП графічно зображено ділянку дороги, на якій сталось зіткнення, сталі орієнтири, до яких здійснена прив`язка об`єктів та слідів, координати місця зіткнення, відносно сталих орієнтирів, а також інші відомості, необхідні для встановлення фактів та обставин, що мають значення для розгляду справи та підлягають доказуванню. 
До інших суджень сторони захисту щодо недоліків, допущених в схемі місця ДТП, суд ставиться критично, так як зазначені недоліки не впливають на суть розгляду даної справи та не перешкоджають суду досягти завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення, крім того останні істотно не порушують прав та свобод учасників процесу та не впливають на реалізацію ними своїх процесуальних прав та обов`язків.
Крім того клопотання захисника щодо необхідності отримання додаткових доказів, зокрема допиту свідків, суд вважає недоцільним і таким, що лише безпідставно затягне розумні строки розгляду цієї справи в разі його задоволення, оскільки в матеріалах адміністративної справи наявна така кількість інформації, яка в повному обсязі характеризує дорожні умови та обстановку, що склалась на відповідній ділянці дороги, водночас даних матеріалів достатньо для розгляду справи по суті та прийняття об`єктивного та обґрунтованого рішення по ній. Разом з тим слід звернути увагу учасників провадження, що відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, встановлення наявності вказаних у клопотанні обставин адміністративного правопорушення підлягає з`ясуванню саме при розгляді справи відповідним органом (посадовою особою), в даному випадку судом.
Підсумовуючи вищевикладене, а також даючи оцінку дослідженим вище доказам з точки зору їх достатності та взаємозв`язку між собою для прийняття обґрунтованого процесуального рішення, суд вважає безперечним та доведеним той факт, що водієм ОСОБА_1 було порушено правила дорожнього руху, які призвели до дорожньо-транспортної події з автомобілем «ВАЗ», під керуванням водія ОСОБА_2 .
Отже, враховуючи, що відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в її вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, доходить висновку про доведеність вини правопорушниці в порушенні водієм транспортного засобу правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Однак, з матеріалів адміністративної справи, встановлено, що ОСОБА_1 вчинила правопорушення 18 вересня 2025 року, а отже, на момент розгляду справи 16 січня 2026 року, передбачений ч. 2 ст. 38 КУпАП тримісячний строк притягнення до адміністративної відповідальності з дня вчинення правопорушення минув, у зв`язку з чим, у відповідності до п. 7 ст. 247 КУпАП, накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення не можливе, а провадження по даній справі підлягає закриттю.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 38, 247 п. 7, 283, 284 КУпАП України, –
ПОСТАНОВИВ:
Визнати винною  ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП стосовно  ОСОБА_1  на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП закрити у зв`язку зі збігом строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Соборний районний суд міста Дніпра протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Постанова набрала чинності:

Суддя: В.М. Гончаренко