Справа № 521/12920/24
Провадження №2/521/946/25

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2025 року місто Одеса

Хаджибейський районний суд міста Одеси в складі:
головуючий суддя – Плавич І.В.,
секретар судового засідання – Петренко Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого майнового відшкодування,-

ВСТАНОВИВ:
Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого майнового відшкодування, посилаючись на те, що 31.10.2020 року о 18 год. 49 хв. у м. Одесі по вул. Радісна, навпроти будинку №19 сталася дорожньо – транспортна пригода за участю транспортних засобів: «Toyota» (номерний знак НОМЕР_1 ), яким керував ОСОБА_1 та «Nissan» (номерний знак НОМЕР_2 ), що належить ОСОБА_2 .
Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 22 квітня 2021 року у справі №521/4036/21 відповідача було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Позивач вказує, що на момент скоєння ДТП відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Цивільно – правова відповідальність потерпілого була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно – правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Поліс №АР/8154468).
Потерпілий своєчасно звернувся до позивача із повідомленням про ДТП від 28.05.2021 року та заявою про виплату страхового відшкодування від 28.05.2021 року.
Вартість відновлювального ремонту автомобіля потерпілого, пошкодженого внаслідок ДТП, склала 27768,00 грн.
Загальний розмірі витрат МТСБУ, з урахуванням витрат на збір документів, послуг аварійного комісара та визначення розміру шкоди складає: 29250,93 грн.
Позивач відшкодував завдані відповідачем збитки внаслідок ДТП.
На поштову адресу відповідача було направлено лист – претензію №1931 МТСБУ від 12.11.2021 року. У відповідь на претензію відповідачем було сплачено частину боргу у розмірі 8700,00 грн.
Позивач просить, за вирахуванням частини сплаченої суми, стягнути розмір відшкодування, яке відповідач повинен сплатити на користь позивача у розмірі 20550,93 грн.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву, відповідно до якої просить суд позовні вимоги задовольнити, справу розглянути за відсутності сторони позивача, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.Надав заяву про визнання позову.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених позивачем письмових доказів.
Судом встановлено, що 31.10.2020 року о 18 год. 49 хв. у м. Одесі по вул. Радісна, навпроти будинку №19 сталася дорожньо – транспортна пригода за участю транспортних засобів: «Toyota» (номерний знак НОМЕР_1 ), яким керував ОСОБА_1 та «Nissan» (номерний знак НОМЕР_2 ), що належить ОСОБА_2 .
Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 22 квітня 2021 року у справі №521/4036/21 відповідача було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Позивач вказує, що на момент скоєння ДТП відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Цивільно – правова відповідальність потерпілого була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно – правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Поліс №АР/8154468).
Потерпілий своєчасно звернувся до позивача із повідомленням про ДТП від 28.05.2021 року та заявою про виплату страхового відшкодування від 28.05.2021 року.
Вартість відновлювального ремонту автомобіля потерпілого, пошкодженого внаслідок ДТП, склала 27768,00 грн.
Загальний розмірі витрат МТСБУ, з урахуванням витрат на збір документів, послуг аварійного комісара та визначення розміру шкоди складає: 29250,93 грн.
Позивач відшкодував завдані відповідачем збитки внаслідок ДТП.
На поштову адресу відповідача було направлено лист – претензію №1931 МТСБУ від 12.11.2021 року. У відповідь на претензію відповідачем було сплачено частину боргу у розмірі 8700,00 грн.
Відповідно до ст. 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров`ю та майну третіх осіб під час ДТП.
Згідно з п. п. "а" п. 41. 1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах визначених Законом у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам п. 1. 7 ст. 1 цього Закону та майну, яке знаходилось у цьому транспортному засобі.
Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Відповідно до п. п. 38. 2. 1, п. 38. 2, ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у п. 13. 1 ст. 13 вищезгаданого Закону.
Отже, законом прямо встановлено порядок стягнення коштів, виплачених МТСБУ на відшкодування шкоди особі потерпілій у ДТП, саме в порядку регресу.
Як роз`яснено у пунктах 26, 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 01.03.2013 N 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», до страховика (МТСБУ), який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил ст. 993 ЦК України.
В пункті 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 N 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» вказано, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
Згідно із ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використання, зберігання хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.
Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 6 вище зазначеної постанови пленуму, особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
У відповідності до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Судом встановлено, що розмір сплаченого позивачем майнового відшкодування складається з регламентної виплати потерпілій особі у розмірі 27768,00 грн., а також витрат на послуги аварійного комісара у розмірі 1482,93 грн., а всього 29250,93 грн. Відповідачем у досудовому порядку сплачено на користь позивача частину боргу у розмірі 8700,00 грн.
За таких обставин суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України суму сплаченого відшкодування, з вирахуванням частини сплаченої суми, у розмірі 20550,93 грн.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.141 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 3028,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією.
Оскільки позовні вимоги про стягнення суми сплаченого майнового відшкодування задоволено в повному обсязі, то вказана сума судового збору підлягає стягненню з відповідача.
На підставі викладеного та керуючись Главою 9 Розділу ІІІ ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого майнового відшкодування – задовольнити.

Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України суму сплаченого майнового відшкодування в розмірі 20550,93 грн.

Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України сплачений судовий збір 3028,00 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повні відомості про учасників справи згідно з пунктом 4 частини 5 статті 265 ЦПК України:

Позивач: Моторне (транспортне) страхове бюро України (код ЄДРПОУ 21647131, 02154, м. Київ, Русанівський бульвар, 8).

Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП – НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ).

Суддя:         І.В. Плавич