РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2026 року 	справа № 580/13028/25 	
	м. Черкаси 	

Черкаський окружний адміністративний суд в складі:
головуючого - судді: Кульчицького С.О., 
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у змішаній (паперовій та електронній) формі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), в якому просить:
- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо відмови у звільненні з військової служби ОСОБА_1 на підставі підпункту «г» пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу»;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 прийняти рішення за результатом розгляду рапорту ОСОБА_1 від 23.10.2025 про звільнення з військової служби на підставі підпункту «г» пункту 2 частини четвертої, абзацу дванадцятого пункту 3 частини дванадцятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» через сімейні обставини: необхідність здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи.
Ухвалою суду від 28.11.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі. Розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження (без виклику учасників справи в судове засідання).
Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує, що є молодшим сержантом, командиром 3 мінометного відділення, 1 мінометного взводу мінометної батареї мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 та проходить військову службу у зазначеній військовій частині. 23.10.2025 позивач звернувся до командира мінометної батареї мотопіхотного батальйону в/ч НОМЕР_1 з письмовим рапортом з проханням звільнити його з військової служби за сімейними обставинами, а саме: у зв`язку з необхідністю здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або, якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарськоконсультативної комісії закладу охорони здоров`я, або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи. Командиром мінометної батареї мотопіхотного батальйону в/ч НОМЕР_1 було погоджено рапорт позивача та направлено до командира в/ч НОМЕР_1 з проханням звільнити військовослужбовця ОСОБА_1 з військової служби на підставі п.п. «г» п.2 ч.4 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» від 25.03.1992 2232-XII (далі Закон 2232-XII). Однак, в/ч НОМЕР_1 зазначений рапорт не було погоджено, в звільненні було відмовлено. В письмовій відповіді зазначена причина, що в акті перевірки сімейного стану військовослужбовця 1287 від 23.08.2025 року, зазначена інформація про наявність особи другого ступеня споріднення, яка має право здійснювати догляд за ОСОБА_2 , а саме: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також, в матеріалах доданих до рапорту відсутні документи, які б підтверджували потребу ОСОБА_3 в постійному догляді. При цьому позивач зазначає, що ОСОБА_3 змінила прізвище на ОСОБА_4 , а в подальшому в зв`язку з укладенням шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_5 . Крім того, остання не має змоги здійснювати постійний догляд за родичем другого ступеня споріднення з І (першою ) Б групою інвалідності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у зв`язку з тим, що у неї є малолітня дитина і вона має хронічне захворювання з діагнозом «розсіяний склероз», по причині якої вона має проходити періодичне стаціонарне лікування в закладах охорони здоров`я. 
Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому у задоволенні позовних вимог просив відмовити повністю. Також зазначив, що за результатами розгляду поданого молодшим сержантом ОСОБА_1 рапорту про його звільнення від 23.10.2025 року, (згідно відповіді від 14.11.2025 року) встановлено, що відсутні підстави для його звільнення, оскільки в акті перевірки сімейного стану військовослужбовця 1287 від 23.08.2025 року, зазначена інформація про наявність особи другого ступеня споріднення, яка має право здійснювати догляд за ОСОБА_2 , а саме: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також в матеріалах доданих до рапорту відсутні документи, які б підтверджували потребу ОСОБА_3 в постійному догляді. Підстави для звільнення військовослужбовців з військової служби визначені виключно в статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» від 25 березня 1992 року 2232-XII зі змінами (далі - Закон 2232-XII). Відповідно до частини 12 статті 26 Закону 2232-XII, чинної на дату подання рапорту, однією з підстав звільнення з військової служби за сімейними обставинами під час дії воєнного стану є необхідність здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарськоконсультативної комісії закладу охорони здоров`я, або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи.
Позивач подав відповідь на відзив, в якому вказав, що в даному випадку слід враховувати реальну можливість здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю іншими членами сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи.
Розглянувши подані документи і матеріали, суд зазначає, що відповідно до пункту 122 розділу VI «Перехідні положення» Положення 1845/0/15-21 до початку функціонування всіх підсистем (модулів) ЄСІТС справи можуть розглядатися (формуватися та зберігатися) в паперовій, електронній чи змішаній формі залежно від наявних у суді можливостей. Електронні документи та електронні копії паперових документів вносяться до АСДС та зберігаються в централізованому файловому сховищі. Документи, що надійшли до суду в електронній формі, за потреби можуть роздруковуватися та приєднуватися до матеріалів справи у паперовій формі.
Згідно з абзацом 21 пункту 1 розділу VII Формування і оформлення судових справ Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.08.2019 814 (у редакції наказу Державної судової адміністрації України від 17 жовтня 2023 року 485) у випадку прийняття суддею (суддею-доповідачем), у провадженні якого перебуває судова справа, рішення щодо розгляду (формування та зберігання) судової справи (матеріалів кримінального провадження) в електронній чи змішаній (паперовій та електронній) формі, формування матеріалів судової справи здійснюється у відповідній(их) формі(ах) (паперовій та/або електронній).
Отже, процесуальне законодавство передбачає можливість розгляду справи у змішаній формі (паперовій та електронній) та прийняття рішення про такий розгляд суддею, у провадженні якого перебуває судова справа.
Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає за доцільне здійснити розгляд справи у змішаній (паперовій та електронній) формі.
З`ясувавши доводи позивача, викладені у позовній заяві, дослідивши подані письмові докази, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 , молодший сержант, командир 3 мінометного відділення, 1 мінометного взводу мінометної батареї мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 проходить військову службу у зазначеній військовій частині, що підтверджується довідкою форми 5 від 25.03.2025 року 1417. 
Позивач має батька, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 особа, що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 від 25.11.1970 року.
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 має інвалідність I Б групи безстроково з огляду на загальне захворювання, згідно із витягом з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи номер витягу 68/25/1578/в - непрацездатний та потребує постійного стороннього догляду. Мати позивача, ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_3 виданого 11 липня 2006 року Домантівською сільською радою Золотоніського району Черкаської області, зроблено відповідний актовий запис за 21.
Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_4 від 08.04.2023 року шлюб між позивачем та його дружиною ОСОБА_7 розірвано 08.04.2025.
У зв`язку із зазначеним 23.10.2025 позивач звернувся до командира мінометної батареї мотопіхотного батальйону в/ч НОМЕР_1 з письмовим рапортом з проханням звільнити його з військової служби за сімейними обставинами, а саме: у зв`язку з необхідністю здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або, якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарськоконсультативної комісії закладу охорони здоров`я, або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи. 
До рапорту додав наступні документи, а саме: 1. Копія паспорта НОМЕР_5 виданий Золотоніським МРВ УМВС України в Черкаській обл. Картка платника податків НОМЕР_6 ; 2. Копія паспорта НОМЕР_7 виданий Золотоніським МРВ УМВС України в Черкаській обл. Картка платника податків НОМЕР_8 ; 3. Копія свідоцтва про народження ОСОБА_1 ; 4. Характеристика видана Домантівским старостинським округом; 5. Витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи номер витягу 68/25/1578/В номер рішення 68/25/1578Р;6. Рекомендації, які є частиною індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю номер витягу 68/25/1578/I; 7. Акт перевірки сімейного стану військовослужбовця виданий ІНФОРМАЦІЯ_4 номер 1287; 8. Копія свідоцтва про смерть матері військовослужбовця; 9. Копія витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя; 10. Копія свідоцтва про розірвання шлюбу з дружиною військовослужбовця; 11. Копія заяви ОСОБА_8 891; 12. Довідка про внесення відомостей до єдиного державного демографічного реєстру 1227693-2022; 13. Витяг з реєстру територіальної громади 2025/013995614; 14. Копія свідоцтва про зміну імені серія НОМЕР_9 ; 15. Копія свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_10 ; 16. Копія свідоцтва про народження серія НОМЕР_11 ; 17. Копія паспорта НОМЕР_12 ; 18. Копія консультативного заключення невропатолога 25-399592/294792 від 2207.2025 року; 19. Копія консультативного заключення невропатолога 25-399592/307416 від 01.08.2025 року; 20. Копія протоколу МРТ-головного мозку та спинного мозку з контрастуванням (розсіяний склероз) 6883; 21. Копія виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого 8073.
В рапорті вказано про небажання продовжувати військову службу у резерві та про направлення позивача після звільнення на військовий облік (надіслати особову справу) до ІНФОРМАЦІЯ_5 . Згідно з пунктом 233 Положення 1153/2008 про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України.
Командиром мінометної батареї мотопіхотного батальйону в/ч НОМЕР_1 було погоджено рапорт позивача та направлено до командира в/ч НОМЕР_1 з проханням звільнити військовослужбовця ОСОБА_1 з військової служби на підставі п.п. «г» п.2 ч.4 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» від 25.03.1992 2232-XII (далі Закон 2232-XII).
Відповідачем зазначений рапорт не було погоджено, в звільненні було відмовлено. В письмовій відповіді зазначена причина, що в акті перевірки сімейного стану військовослужбовця 1287 від 23.08.2025 року, зазначена інформація про наявність особи другого ступеня споріднення, яка має право здійснювати догляд за ОСОБА_2 , а саме: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також, в матеріалах доданих до рапорту відсутні документи, які б підтверджували потребу ОСОБА_3 в постійному догляді.
Вважаючи протиправною таку відмову відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частинами 1-4 статті 17 Конституції України визначено, що захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України. Забезпечення державної безпеки і захист державного кордону України покладаються на відповідні військові формування та правоохоронні органи держави, організація і порядок діяльності яких визначаються законом. Збройні Сили України та інші військові формування ніким не можуть бути використані для обмеження прав і свобод громадян або з метою повалення конституційного ладу, усунення органів влади чи перешкоджання їх діяльності.
Відповідно до статті 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України від 25.03.1992 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі-Закон 2232-ХІІ).
Відповідно до частин 1, 2 статті 1 Закону 2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Відповідно до частини першої статті 2 Закону 2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Частиною шостою статті 2 Закону 2232-XII визначені види військової служби: базова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів); військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.
Судом встановлено, що позивач проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 за призовом під час мобілізації.
Порядок проходження громадянами України (далі - громадяни) військової служби у Збройних Силах України та питання, пов`язані з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі, відносини, що виникають у зв`язку з проходженням у Збройних Силах України кадрової військової служби особами офіцерського складу до їх переходу в установленому порядку на військову службу за контрактом або звільнення з військової служби врегульовано Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України від 10 грудня 2008 року 1153/2008 (далі-Положення 1153).
Механізм реалізації та порядок організації у Збройних Силах України, Державній спеціальній службі транспорту виконання вимог Положення 1153 передбачено Інструкцією про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженою Наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 170 (далі-Інструкція 170).
Відповідно до абзацу другого пункту 12 Положення 1153 право видавати накази по особовому складу надається командирам, командувачам, начальникам, керівникам (далі - командири (начальники) органів військового управління, з`єднань, військових частин, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, які утримуються на окремих штатах (далі - військові частини), за посадами яких штатом передбачено військове звання полковника (капітана 1 рангу) і вище, а також керівникам служб персоналу Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України.
Підстави для звільнення військовослужбовців з військової служби через сімейні обставини або з інших поважних причин під час дії воєнного стану визначені у пункті 3 частини 12 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Зокрема, абзацом 13 вказаного пункту передбачено, що військовослужбовці звільняються з військової служби через сімейні обставини або з інших поважних причин на таких підставах: необхідність здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи. Пунктом 233 Положення 1153 визначено, що військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. У рапортах зазначаються: підстави звільнення з військової служби; думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю; районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця.
Пунктом 14 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» визначено, що із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника.
Отже, звільнення військовослужбовця зі служби відбувається за встановленою процедурою, яка розподіляється на такі етапи: подання військовослужбовцем рапорта про звільнення з наданням підтверджуючих для цього підстав документів, безпосередньо своєму командиру; розгляд рапорта про звільнення; прийняття наказу щодо звільнення зі служби.
При цьому здійснюється перевірка документів, що підтверджують наявність сімейних обставин або інших поважних причин щодо дотримання пункту 14.10 розділу XIV Інструкції 170, уточнюються дані про проходження особою військової служби, документально підтверджуються періоди служби, що підлягають зарахуванню до вислуги в календарному та пільговому обчисленні, проводиться розрахунок вислуги років військової служби. Проект наказу про звільнення зі служби до подання їх на підпис командирам перевіряється безпосереднім керівником кадрового органу або особою, на яку відповідно до письмового наказу покладено тимчасове виконання обов`язків за цією посадою та проходить правову експертизу в юридичній службі.
За змістом позовних вимог, позивач звернувся до відповідача із рапортом, у якому просив звільнити його з військової служби на підставі підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України від 25.03.1992 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу».
Так, підпунктом «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону 2232-XII (в редакції Закону України від 11.04.2024 3633-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», яка була чинна на момент звернення позивача із рапортом про звільнення з військової служби) визначено, що військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається частиною дванадцятою цієї статті (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу).
Абзацом 13 підпунктом 3 частини 12 цієї ж статті передбачено, що військовослужбовці звільняються з військової служби через сімейні обставини або з інших поважних причин під час дії воєнного стану на таких підставах, як необхідність здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи.
Зі змісту наведеної норми висновується, що для звільнення з військової служби у випадку необхідності здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю I чи II групи, достатньою є наявність однієї з таких умов:
- відсутність інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи;
- інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я.
Таким чином «відсутність інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи» означає реальну відсутність таких осіб, які фактично могли б здійснювати постійний догляд за особою з інвалідністю, яка цього потребує. У випадку ж «юридичної наявності» інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи, які, при цьому, реально не можуть здійснювати постійний догляд за такою особою з об`єктивних причин (перебування у полоні, відбування покарання у місцях позбавлення волі, проходження військової служби, тощо), то така особа відсутня у розумінні приписів абзацу 13 пункту 3 частини дванадцятою статті 26 Закону 2122-IX.
Відповідний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 27.02.2025 у справі 380/16966/24.
З матеріалів справи судом встановлено, що батька позивача є онука, ОСОБА_5 , яка, згідно поданих позивачем документів, має хронічне захворювання з діагнозом «розсіяний склероз», що підтверджується консультативним заключенням невропатолога від 22.07.2025 року, консультативним заключенням невропатолога від 01.08.2025 року, протоколом МРТ-головного мозку та спинного мозку з контрастуванням ( розсіяний склероз) 6883, випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого 8073 від 04.11.2024 року.
Крім того, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 має сина, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серія НОМЕР_11 виданого Золотоніським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Золотоніському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 03.12.2022 року.
Позивач зазначає, що його батько потребує постійного стороннього догляду, а онука ОСОБА_2 - ОСОБА_5 не має змоги доглядати за дідом в зв`язку з станом її здоров`я та навності малолітньої дитини, про що остання написала нотаріально засвідчену заяву, яка зареєстрована в реєстрі за 891 та посвідчена приватним нотаріусом Гавриленнко І.І., Золотоніського районного нотаріального округу Черкаської області, в якій вона зазначає, що не має змоги здійснювати постійний догляд за родичем другого ступеня споріднення з І (першою ) Б групою інвалідності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у зв`язку з тим, що у неї є малолітня дитина і вона має хронічне захворювання з діагнозом «розсіяний склероз», по причині якої вона має проходити періодичне стаціонарне лікування в закладах охорони здоров`я.
Суд приходить до висновку, що за правовідносин, щодо яких виник спір, звільнення з військової служби через сімейні обставини можливе у зв`язку із необхідністю здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю I чи II групи, за умови, якщо у такої особи відсутні інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення або ж, якщо такі особи є, то вони самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я.
Додатком 19 до Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (пункт 12.11 розділу XII) затверджено Перелік документів, що подаються з Поданням до звільнення військовослужбовця з військової служби.
Зокрема, пунктом 5 вказаного Переліку передбачено, що при поданні до звільнення з військової служби через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається частиною дванадцятою статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» подаються: копія аркуша бесіди; копія рапорту військовослужбовця; копія розрахунку вислуги років військової служби (при набутті права на пенсійне забезпечення за вислугою років), а також документи, що підтверджують наявність сімейних обставин або інших поважних причин, а саме, згідно з підпунктом 26 (у разі необхідності здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи):
документи, які підтверджують відповідні родинні зв`язки з цією особою (особами);
один із документів, що підтверджує відсутність в особи інших членів сім`ї першого ступеня споріднення (батьків, її чоловіка або дружини, дітей, у тому числі усиновлених) чи другого ступеня споріднення (рідних братів, сестер та онуків): один із документів, що підтверджує інвалідність особи першого чи другого ступеня споріднення, її потребу у постійному догляді та акт перевірки сімейного стану військовослужбовця із зазначенням інформація про наявність чи відсутність інших осіб, які здійснюють або можуть здійснювати такий догляд, затвердженого керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки;
один із документів, що підтверджує інвалідність особи, яка потребує догляду: довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією, або витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи за формою згідно з наказом МОЗ від 10 грудня 2024 року 2067, або копія посвідчення, яке підтверджує відповідний статус, або копія пенсійного посвідчення чи копія посвідчення, що підтверджує призначення соціальної допомоги відповідно до Законів України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю», «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю», в яких зазначено групу та причину інвалідності, або довідка для отримання пільг особами з інвалідністю, які не мають права на пенсію чи соціальну допомогу, за формою згідно з наказом Мінсоцполітики від 21 вересня 2015 року 946;
висновок медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи за формою згідно з наказом МОЗ від 10 грудня 2024 року 2067, про потребу в постійному догляді.
Отже, для звільнення з військової служби за змістом спірних правовідносин позивачеві потрібно довести необхідність здійснювати постійний догляд за батьком, а також відсутність у нього інших родичів першого чи другого ступеня спорідненості, а у разі їх наявності наявність у них потреби в постійному догляді за відповідним медичним висновком.
Проте, визначальним фактором для звільнення позивача з військової служби є не лише наявність у його батька інвалідності І групи з необхідністю у постійному догляді, але й відсутність інших родичів першого або другого ступеня споріднення, які можуть здійснювати догляд за нею.
Зокрема, судом встановлено, що у ОСОБА_2 є онука, ОСОБА_5 . Позивач посилається на те, що вона за станом здоров`я не може здійснювати догляд за дідусем.
Суд зазначає, що з долучених до позовної заяви медичних документів вбачається лише наявність у ОСОБА_5 захворювання з діагнозом «розсіяний склероз», проте не вбачається її потреба у постійному сторонньому догляді, як визначеної законом підстави, яка унеможливлює здійснення нею догляду за ОСОБА_2 .
Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про те, що відповідач, відмовляючи позивачу у звільненні з військової служби діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, оскільки позивачем не було доведено відсутності у ОСОБА_2 інших родичів першого чи другого ступеня споріднення, які можуть здійснювати за ним догляд або неможливість здійснення ними догляду або їхню потребу у постійному догляді за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи.
Водночас суд зазначає, що позивач не позбавлений права на звернення із рапортом про звільнення з військової служби за наявності належних доказів, що підтверджують підстави для такого звільнення.
У контексті оцінки доводів позову суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах у справах «Салов проти України» (заява 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).
При цьому, суд враховує положення Висновку 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.
Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Відповідно до вимог статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при відмові в позові судові витрати розподілу не підлягають.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 14, 73-77, 139, 242, 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.
Розподіл судових витрат не здійснювати.
Копію рішення направити учасникам справи.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.
Справу розглянуто з урахуванням тимчасової непрацездатності судді з 22.01.2026 по 30.01.2026 включно, у перший робочий день - 02.02.2026.

Суддя 	Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ