номер провадження справи 17/117/25

ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2026 Справа № 908/3039/25
м. Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі судді Корсуна В.Л., при секретарі судового засідання Станіщуку Д.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи № 908/3039/25

за позовною заявою: відділу освіти, сім`ї, молоді та спорту Семенівської селищної ради, 38200, Полтавська область, Кременчуцький район, с. Семенівка, вул. Незалежності, буд. 44
до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю “ІНКАМ ФІНАНС”, 69096, м. Запоріжжя, вул. Каховська, буд. 11А, каб. 8 
про стягнення 565 816,90 грн

У судовому засіданні приймали участь:
від позивача: не з`явився
від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

30.09.25 до Господарського суду Запорізької області в системі “Електронний суд” надійшла позовна заява за вих. від 25.09.25 № 01-26/772 з вимогами відділу освіти, сім`ї, молоді та спорту Семенівської селищної ради до товариства з обмеженою відповідальністю “ІНКАМ ФІНАНС” (далі ТОВ “ІНКАМ ФІНАНС”) про:
- зобов`язання ТОВ “ІНКАМ ФІНАНС” прийняти від відділу освіти, сім`ї, молоді та спорту Семенівської селищної ради талони (скетч-картки) на 7 000 літрів дизельного палива та 3 100 літрів бензину А95 і повернути на рахунок відділу грошову суму за оплачений та непоставлений товар у розмірі 514 379,00 грн;
- стягнення штрафу за невиконання зобов`язання за договором від 24.12.24 № 357-СК/11-б у розмірі 51 437,90 грн.
30.09.25 автоматизованою системою документообігу Господарського суду Запорізької області здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, справу № 908/3039/25 передано на розгляд судді Корсуну В.Л.
03.10.25 до суду в системі “Електронний суд” надійшло клопотання за вих. від 03.10.25 № 01-26/798, в якому представник позивача просить суд вважати прохальну частину позовної заяви за вих. від 25.09.25 № 01-26/772 наступного змісту: прошу стягнути кошти, які отримані боржником, як оплату за паливо, яке фактично не було поставлено згідно договору від 24.12.24 № 357-СК/11-б у розмірі 565 816,90 грн, а саме: 514 379,00 грн основного боргу та 51 437,90 грн штрафу.
Ухвалою від 03.10.25 судом позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/3039/25 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (без виклику) учасників справи.
Ухвалою від 26.11.25 судом вирішено розгляд справи № 908/3039/25 здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначено на 16.12.25 о/об 12 год. 00 хв. 
04.12.25 до суду в системі “Електронний суд” від позивача надійшло клопотання з проханням долучити до матеріалів справи платіжну інструкцію № 758 від 25.12.24 (проведена державною казначейською службою 27.12.24), копію талонів на пальне: дизпаливо номіналом 40 л 45 шт. (1800 л), дизпаливо номіналом 30 л 100 шт. (3000 л), дизпаливо номіналом 15 л 80 шт. (1200 л), дизпаливо номіналом 10 л 100 шт. (1000 л) всього дизпалива на 7000 літрів; бензин А-95 номіналом 10 л 100 шт. (1000 л), номіналом 20 л 60 шт. (1200 л), номіналом 15 л 60 шт. (900 л),а всього бензину А-95 на 3100 літрів.
15.12.25 до суду в системі “Електронний суд” від позивача надійшло клопотання з проханням проводити підготовче судове засідання та подальший розгляд справи № 908/3039/25 без участі представника позивача за наявними в матеріалах справи документами.
Представники сторін в судове засідання 16.12.25 не з`явились, про дату, місце та час розгляду справи були повідомлені належним чином.
Ухвалою від 16.12.25 судом відкладено підготовче засідання у справі № 908/3039/25 на 13.01.26 об 11 год. 00 хв.
Представники сторін в судове засідання 13.01.26 не з`явились, про дату, місце та час розгляду справи були повідомлені належним чином.
В підготовчому засіданні 13.01.26 судом задоволено клопотання позивача (сформоване в системі “Електронний суд” 04.12.25) про долучення доказів, додані до клопотання докази прийнято до розгляду.
Ухвалою від 13.01.26 судом продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів – по 25.02.26 включно, закрито підготовче провадження у справі № 908/3039/25 та призначено справу до судового розгляду по суті на 27.01.26 о 12 год. 30 хв.
Представники сторін в судове засідання 27.01.26 не з`явились, про дату, місце та час розгляду справи були повідомлені належним чином.
В засіданні 27.01.26, на підставі ст. 240 ГПК України, судом прийнято рішення без оголошення вступної та резолютивної частини рішення. 
Позивач, (його представник (ки) в судові засідання жодного разу не з`явився (лись), про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином відповідно до вимог чинного законодавства України. 
При цьому, 15.12.25 до суду в системі “Електронний суд” від позивача надійшло клопотання з проханням проводити підготовче судове засідання та подальший розгляд справи № 908/3039/25 без участі представника позивача за наявними в матеріалах справи документами.
В позовній заяві за вих. від 30.09.25 № 01-26/772 (з урахуванням клопотання за вих. від 03.10.25 № 01-26/798) позовні вимоги позивача вмотивовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором від 24.12.24 № 357-СК/11-б щодо поставки товару за попередньо оплаченими довірчими документами (скретч-картами). За твердженнями позивача, починаючи з кінця грудня 2024 року на заправних станціях «Авіас», «ANP» почались перебої з наявністю пального; водіям неодноразово відмовлено в заправці пальним автомобілів позивача по талонам, виданим відповідно до договору. Відповіді на направлені позивачем запити про надання роз`яснень щодо подальшої співпраці в частині використання закуплених талонів від відповідача не надходило. Станом на момент подання цієї позовної заяви відповідачем не поставлено товар на суму 514 379,00 грн. Крім того, позивачем нараховано відповідачу штраф за невиконання зобов`язання за договором від 24.12.24 № 357-СК/11-б у відповідності до п. 7.3. цього договору у розмірі 51 437,90 грн. Посилаючись на приписи ЦК України та договір від 24.12.24 № 357-СК/11-б, позивач просив суд позов задовольнити.
Відповідач, позовні вимоги не оспорив, представника у судове засідання жодного разу не направив. Будь-яких клопотань чи заяв з боку відповідача до суду не надходило. 
Суд враховує, що відповідно до ст. 6 ГПК України, суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 5). Особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою (ч. 7).
Отже, отримання процесуальних документів через підсистему "Електронний суд" є належним способом повідомлення для осіб, які в обов`язковому порядку мають зареєструвати електронний кабінет в системі ЄСІТС.
Вищенаведені ухвали суду по справі № 908/3039/25 доставлені до електронного кабінету відповідача, що підтверджується відповідними довідками про доставку електронного листа, які долучені до матеріалів цієї господарської справи. 
Судом також враховано, що відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі “Пономарьов проти України” від 03.04.08, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. 
Про хід розгляду справи відповідач міг дізнатись з офіційного веб-порталу Судової влади України “Єдиний державний реєстр судових рішень”://reyestr.court.gov.ua/. Названий веб-портал згідно з Законом України “Про доступ до судових рішень” № 3262-IV від 22.12.05 є відкритим для безоплатного цілодобового користування.
Більш того, неявка керівника (відповідача) чи уповноваженого (них) представника (ків) відповідача в судові засідання у цій справі не позбавляє права і обов`язку суд прийняти законне і обґрунтоване рішення у справі № 908/3039/25 по суті спору протягом розумного строку визначеного чинним ГПК України. 
Суд зазначає, що відповідно до пункту 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.97, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
У відповідності до ст. 42 ГПК України, учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтись в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.
Відзив на адресу суду від відповідача не надійшов ні у встановлений в ухвалі суду процесуальний строк для подачі відзиву, ні пізніше, як і будь-яких клопотань чи заяв до суду від відповідача у цей строк та пізніше не надходило.
Згідно ст. 165 ГПК України, у разі не надання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Наявні матеріали справи за № 908/3039/25 дозволяють розглянути справу по суті спору.
За таких обставин, спір у справі підлягає вирішенню за наявними матеріалами.
З урахуванням дії режиму воєнного стану, повітряними тривогами в м. Запоріжжі, а також наявними випадками відключеннями будівлі суду від електропостачання, в Господарському суді Запорізької області встановлено особливий режим роботи й запроваджено відповідні організаційні заходи. Відтак, з метою забезпечення учасників справи правом на належний судовий захист, справу розглянуто у розумні строки враховуючи вищевказані обставини та факти. 
При цьому, судом враховано, що:
- у відповідності до ст. 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється. У разі неможливості здійснювати правосуддя судами, які діють на території, на якій введено воєнний стан, законами України може бути змінена територіальна підсудність судових справ, що розглядаються в цих судах, або в установленому законом порядку змінено місцезнаходження судів. Створення надзвичайних та особливих судів не допускається; 
- станом на час прийняття та підписання процесуального рішення у цій справі по суті спору бойові дії ведуться на території Запорізької області, а не в місті Запоріжжя; 
- прийом документів Господарським судом Запорізької області здійснюється в паперовому та електронному вигляді; 
- сторони по справі користуючись правами визначеними ст. ст. 42, 46 ГПК України, вправі клопотати та подавати заяви у справі як в паперовому, так і в електронному вигляді. 
Дослідивши матеріали справи, суд 

ВСТАНОВИВ: 

24.12.24 між відділом освіти, сім`ї, молоді та спорту Семенівської селищної ради (Замовник) та товариством з обмеженою відповідальністю «ІНКАМ ФІНАНС» (Постачальник) укладено договір № 357-СК/11-б (Договір).
Відповідно до п. 1.1. договору, Постачальник приймає на себе зобов`язання поставляти Замовнику Товар код ДК 021:2015:09130000-9 – Нафта і дистиляти (Бензин А-95, та дизельне паливо), а Замовник зобов`язується прийняти і оплатити цей товар.
Згідно із п. 2.1. договору, Постачальник продає, а Замовник купує товар та сплачує його вартість в асортименті, кількості і за цінами на умовах даного договору для забезпечення та обслуговування автотранспортних засобів з використанням відомостей або талонів на отримання палива через автозаправні станції Постачальника.
Асортимент, кількість, ціна за одиницю товару, що поставляється за цим договором, визначається у специфікації, яка є невід`ємною частиною даного договору (п. 2.2. договору).
У відповідності до п. 2.3. договору, відпуск товару Замовнику здійснюється в АЗС Постачальника за талонами. 
Пунктом 2.4. договору визначено, що фактичний обсяг, асортимент поставленого товару визначаються сторонами на підставі накладених шляхом складання та підпису сторонами акту прийому-передачі поставленого товару. 
Згідно із п. 4.1. договору, ціна договору становить: 514 379,00 грн, у т.ч. ПДВ – 85 729,83 грн.
Відповідно до п. 5.1. та п. 5.2. договору, оплата за даним договором здійснюється національною валютою України – гривнею. Своєчасно та в повному обсязі проводити оплату за отриманий від Постачальника товар, згідно видаткової накладної, протягом 10 календарних днів з дня отримання товару на склад Замовника. Умови оплати договору (порядок здійснення розрахунків): післяоплата у розмірі 100 %. 
Відомості або талони є підставою для видачі (заправки) з АЗС Постачальника (п. 5.3. договору).
Пунктом 5.4. договору визначено, що місце поставки товару: АЗС на території України, в межах Семенівської ТГ. 
У відповідності до п. 5.5. договору, строк (термін) поставки товару: до 31.12.24.
Згідно із п. 5.6. договору, автотранспортна техніка Замовника заправляється на АЗС Постачальника цілодобово.
У разі невиконання Постачальником обов`язку щодо поставки оплаченого товару, за поставку товару неналежної якості або відсутності товару на АЗС, Постачальник сплачує Замовнику штраф у розмірі 10 % від вартості такого товару (п. 7.3. договору). 
Пунктом 10.1. договору визначено, що цей договір діє з моменту його укладання до 31.12.24.
Специфікацією (додаток № 1 до договору) визначено товар, який Постачальник на підставі договору повинен поставити Замовнику, а саме: 
- дизельне паливо (талон) у кількості 7 000 літрів за ціною 49,13 грн на загальну суму 343 910,00 грн з ПДВ;
- бензин А-95 (талон) у кількості 3 100 літрів за ціною 54,99 грн на загальну суму 170 469,00 грн з ПДВ. Всього – 514 379,00 грн з ПДВ.
На виконання умов договору позивач, відповідно до платіжної інструкції від 25.12.24 № 758, провів оплату за товар перерахувавши на рахунок відповідача 514 379,00 грн з ПДВ.
Згідно із видатковою накладною від 03.01.25 № 0011/0000002 та специфікацією відпущених скретч-карток на нафтопродукти по купюрах до видаткової накладної № 0011/0000002 від 03.01.25, позивач отримав від відповідача дизельне паливо (скретч-картки) у кількості 7 000 літрів на загальну суму 343 910,00 грн з ПДВ та бензин А-95 (скретч-картки) у кількості 3 100 літрів на загальну суму 170 469,00 грн з ПДВ. Всього – 514 379,00 грн з ПДВ.
Листами за вих. від 03.02.25 № 01-25/93, від 03.03.25 № 01-25/206 та від 20.03.25 № 01-25/273 позивач звернувся до відповідача з проханням надати письмові пояснення щодо відсутності палива на АЗС на території Семенівської громади та в які строки можливе отримання товару. 
Відділ освіти, сім`ї, молоді та спорту Семенівської селищної ради звернувся до відповідача з претензією за вих. від 13.05.25 № 01-25/449, в якій викладено вимогу до останнього, у зв`язку із відсутністю пального у мережі АЗС, прийняти від позивача талони на дизельне паливо у кількості 7 000 літрів на загальну суму 343 910,00 грн з ПДВ та бензин А-95 у кількості 3 100 літрів на загальну суму 170 469,00 грн з ПДВ та повернути їх вартість на момент придбання, або ж обміняти вказані талони (скретч-картки) на талони (скретч-картки) іншого постачальника палива.
Претензії позивача залишилась без відповіді та задоволення. 
Неналежне виконання відповідачем зобов`язання щодо поставки товару за попередньо оплаченими талонами/скретч-картами у визначені договором спосіб та строк і, як наслідок, неповернення суми передплати, стало підставою для звернення позивача до суду з вимогами до відповідача за захистом своїх порушених прав та інтересів.
Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши наявні у матеріалах справи документи (докази), суд дійшов висновку про наступне. 
Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Згідно із ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1). Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (ч. 2).
Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1). У разі посилання учасника справи на невчинення ін. учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. У справах про невиконання боржником умов договору оренди, суборенди, емфітевзису, суперфіцію, якщо таке порушення може мати наслідком припинення права користування земельною ділянкою, що зазначена в аграрній ноті як місце вирощування, збирання, виробництва, переробки, зберігання та/або утримання майбутньої сільськогосподарської продукції, особа, яка передала в користування боржника за аграрною нотою таку земельну ділянку, повинна надати суду докази здійснення нею заходів досудового врегулювання спору, передбачених Законом України «Про аграрні ноти» (ч. 2). Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 3).
Статтею 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1). Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2).
Згідно із ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1). Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються (ч. 2).
Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи (ст. 78 ГПК України).
Відповідно до ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування (ч. 1). Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч. 2).
У відповідності до вимог ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1). Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. 2). Суд надає оцінку (ч. 3) як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Згідно із положеннями ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цивільними актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення зобов`язання (правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку), зокрема, є договори та інші правочини. 
Частиною 5 ст. 11 ЦК України унормовано, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.
Відповідно до положень ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ч. 1 ст. 626, ст. 629 ЦК України). 
Спірні правовідносини сторін є господарськими та врегульовані укладеним між сторонами договором від 24.12.24 № № 357-СК/11-б.
Згідно із ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк товар у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. 
У відповідності до ч. 1 ст. 664 ЦК України, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар. 
Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
За ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. 
Позивач свої зобов`язання за договором від 24.12.24 № 357-СК/11-б виконав належним чином, перерахувавши відповідачу кошти за скретч-картки на суму 514 379,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 25.12.24 № 758.
Постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.97 №1442 затверджено Правила роздрібної торгівлі нафтопродуктами, згідно з якими торгівля нафтопродуктами, призначеними для відпуску споживачам, здійснюється через мережу автозаправних станцій, автогазозаправних станцій та авто газозаправних пунктів (надалі - АЗС) (абзац 2 п. 3 Правил).
Згідно з п. 9 вказаних Правил, розрахунки за реалізовані нафтопродукти здійснюються готівкою та/або у безготівковій формі (із використанням електронних платіжних засобів, паливних карток, талонів, відомостей на відпуск пального тощо) в установленому законодавством порядку. Разом з продукцією споживачеві в обов`язковому порядку видається розрахунковий документ установленої форми на повну суму проведеної операції, який підтверджує факт купівлі товару.
Спільним наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20.05.08 № 281/171/578/155 затв. Інструкцію про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України (далі - Інструкція).
Згідно із п. 3 Інструкції, талон - спеціальний талон, придбаний за умовами та відпускною ціною обумовленого номіналу, що підтверджує право його власника на отримання на АЗС фіксованої кількості нафтопродукту певного найменування і марки, які позначені на ньому.
Порядок відпуску нафтопродуктів за талонами визначений у п.п. 10.3.3 Інструкції, а саме: форму, зміст та ступінь захисту бланків талонів установлює емітент талона.
З огляду на викладене, талон є документом, який засвідчує право його власника отримати пальне на АЗС.
Аналіз наявних в матеріалах справи документів свідчить, що відповідач свої зобов`язання щодо видачі товару за талонами/скретч-картками належним чином не виконав, вартість непоставленого товару за договором у цій справі становить 514 379,00 грн.
Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 693 ЦК України, якщо договором встановлено обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлено договором, - у строк, визначений відповідно до ст. 530 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.
Таким чином, відповідно до ч. 2 ст. 693 ЦК України, у покупця виникає право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати від продавця, який одержав суму попередньої оплати товару і не поставив його в установлений строк.
Визначене вказаною нормою матеріального права право покупця вимагати від продавця повернення суми попередньої оплати є, за своїм змістом, правом покупця на односторонню відмову від зобов`язання, внаслідок якої припиняється зобов`язання продавця перед покупцем по поставці товару і виникає нове грошове зобов`язання.
Тобто, виходячи з аналізу положень ст. 693 ЦК України, умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Тобто, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця. 
Оскільки законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі – формі позову.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.09.20 по справі № 918/631/19.
Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. 
Аналіз наявних матеріалів справи свідчить, що відповідач не дотримався встановлених договором умов щодо передачі товару позивачеві в обумовленій кількості. Відтак, у нього виник обов`язок повернути суму грошових коштів, сплачених позивачем в якості попередньої оплати за товар, який не переданий відповідачем. Матеріалами справи підтверджено, що відповідач попередню оплату в сумі 514 379,00 грн за договором не повернув. 
Доказів зворонього матеріали справи не містять і суду не надано. 
Після отримання від позивача претензії на виконання своїх зобов`язань відповідачем жодних дій не вчинено (не здійснено). Після пред`явлення позову у цій справі останній також не висловлював наміру вчинити дії по виконанню своїх зобов`язань, а тому суд визнає позовну вимогу про стягнення з відповідача сплаченої позивачем суми передплати в розмірі 514 379,00 грн обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі.
Крім того, за порушення зобов`язання за вказаним вище в тексті цього рішення договором, позивач нарахував відповідачу 51 437,90 грн штрафу.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, стягнення неустойки.
Згідно із ст. ст. 546, 549 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватись, зокрема, неустойкою. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Відповідно до ч. 2. ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства
Верховний Суд України зазначив у постановах від 22.11.10 у справі № 14/80-09-2056 та від 20.12.10 у справі № 06/113-38, що застосування до боржника, який порушив господарське зобов`язання, штрафних санкцій у вигляді пені, штрафу, передбачених ч. 4 ст. 231 ГК України, можливо, оскільки суб`єкти господарських відносин при укладенні договору наділені законодавцем правом забезпечення виконання господарських зобов`язань встановленням договірної санкції за невиконання або неналежне виконання договірних зобов`язань і пеня застосовується за порушення будь-яких господарських зобов`язань, а не тільки за невиконання грошового зобов`язання. 
Отже, штрафні санкції у вигляді неустойки (штрафу, пені) застосовуються за допущене прострочення виконання негрошового зобов`язання, пов`язаного із обігом (поставкою) товару, виконанням робіт, наданням послуг, з вартості яких й вираховується у відсотковому відношенні розмір штрафних санкцій. 
Пунктом 7.3. договору сторонами обумовлено, що у разі невиконання Постачальником обов`язку щодо поставки оплаченого товару, за поставку товару неналежної якості або відсутності товару на АЗС, Постачальник сплачує Замовнику штраф у розмірі 10 % від вартості такого товару. 
Позивачем нараховано штраф за відсутність товару на АЗС у сумі 51 437,90 грн, що відповідає чинному законодавству України та умовам договору від від 24.12.24 № 357-СК/11-б.
Перевіривши розрахунок штрафу, судом визнано розрахунок позивача таким, що виконано вірно. А тому, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 51 437,90 грн штрафу.
Згідно з вимогами ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача.
Крім того, суд вважає за потрібне зазначити, що з матеріалів справи слідує, що при зверненні до суду з позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 7 113,80 грн (платіжні інструкції від 23.09.25 № 577).
При цьому, враховуючи, що у справі № 908/3039/25 заявлено вимогу майнового характеру, у розумінні Закону України “Про судовий збір”, у розмірі 565 816,90 грн, судовий збір за подання означеного позову із застосуванням коефіцієнту 0,8 становить 6 789,80 грн (969 601,84 грн х 1,5 % х 0,8).
З даного слідує, що позивач сплатив суму судового збору у більшому розмірі, ніж передбачено. Сума зайво сплаченого судового збору складає 324,00 грн.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України “Про судовий збір”, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.
Враховуючи наведені приписи ГПК України, Закону України “Про судовий збір”, судом може бути повернуто зайво сплачену суму судового збору у розмірі 324,00 грн за наявності клопотання позивача щодо повернення надмірно сплаченого судового збору.
Керуючись ст. ст. 11, 13, 14, 15, 24, 42, 46, 73, 74, 75, 76-79, 86, 123, 129, 236, 237, 238, 240, 241, 247-252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити. 
Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю “ІНКАМ ФІНАНС” (69096, м. Запоріжжя, вул. Каховська, буд. 11А, каб. 8, код ЄДРПОУ 40308189) на користь відділу освіти, сім`ї, молоді та спорту Семенівської селищної ради (38200, Полтавська область, Кременчуцький район, с. Семенівка, вул. Незалежності, буд. 44, код ЄДРПОУ 41715545) – 514 379 (п`ятсот чотирнадцять тисяч триста сімдесят дев`ять) грн 00 коп. основного боргу, 51 437 (п`ятдесят одну тисячу чотириста тридцять сім) грн 90 коп. штрафу та 6 789 (шість тисяч сімсот вісімдесят дев`ять) грн 80 коп. судового збору. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено у апеляційному порядку відповідно до вимог ст.ст. 253-285 ГПК України.

Повний текст рішення складено 05.02.2026.

Суддя В.Л. Корсун