ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2026 року	справа № 380/22710/25	

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Грень Н.М. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,
у с т а н о в и в:
ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області в якому просить:
- визнати протиправним та скасування рішення №263040017319 від 14.10.2025 року Головного управління Пенсійного фонду у Львівській області, яке полягає у відмові призначити пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ОСОБА_1 ;
-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду у місті Києві, зарахувати період роботи відповідно моєї трудової книжки НОМЕР_1 , з 01.11.2006 по 14.11.2007, з 01.09.2008 по 30.09.2010, з 01.10.2010 по 02.10.2015, та переглянути повторно заяву з 06.10.2025 року, на призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ОСОБА_1 .
В обґрунтування позовних вимог вказує, що позивач 06.10.2025 звернувся до ГУ ПФУ у м. Києві із заявою про призначення пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності відділ призначення пенсій управління пенсійного забезпечення ГУПФ України у Львівській області визначено органом, уповноваженим розглянути заяву позивача. Рішенням Головною управління Пенсійною фонду України у Львівській області №263040017319 від 14.10.2025 року відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного стажу. Відповідно до вказаного рішення за доданими документами до страхового та пільгового стажу не зараховано періоди роботи з 01.11.2006 по 14.11.2007, з 01.09.2008 по 30.09.2010, з 01.10.2010 по 02.10.2015. Із вказаних підстав просить суд задовольнити позов.
Ухвалою від 21.11.2025 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
На адресу суду від Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 98995 від 12.12.2025), у якому представник відповідача щодо задоволення позову заперечила та вказала, що відділ призначення пенсій управління пенсійного забезпечення, надання житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, всебічно розглянувши надані позивачем документи встановив, що стаж роботи ОСОБА_1 на дату звернення склав 26 років 10 місяців 25 днів. Зауважує, що спірні періоди роботи позивача з 01.11.2006 по 14.11.2007, з 01.09.2008 по 30.09.2010, з 01.10.2010 по 02.10.2015 до страхового стажу не зараховані, оскільки відсутні дані в системі персоніфікованого обліку відомостей про роботу. Відтак просить відмовити у задоволенні позову.
Суд дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази та встановив таке.
ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві із заявою від 06.10.2025 про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV«Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058).
14.10.2025 року Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області прийнято рішення №263040017319 про відмову в призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону № 1058 у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу.
Позивач не погоджуючись з рішенням про відмову у призначенні пенсії, звернувся до суду з даним позовом.
При вирішенні спору суд керується таким.
На підставі ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Відповідно до частини 1 статті 26 Закону № 1058 починаючи з 01.01.2018 право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: - з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону № 1058 страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (ч. 2 ст. 24 Закону № 1058).
Згідно з п. 1 ч. 22 Закону № 1058 відомості, що містяться в системі персоніфікованого обліку, використовуються виконавчими органами Пенсійного фонду поміж іншого для підтвердження участі застрахованої особи в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, обчислення страхових внесків, визначення права застрахованої особи або членів її сім`ї на отримання пенсійних виплат згідно з цим Законом, визначення розміру, перерахунку та індексації пенсійних виплат, передбачених цим Законом.
Відповідно до ст. 62 Закону України Про пенсійне забезпечення від 05.11.1991 року № 1788-XII (далі Закон № 1788), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Пунктами 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 637 від 12.08.1993 року (далі Постанова № 637), передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
Відмовляючи позивачу у не врахуванні спірного періоду до його страхового стажу, відповідач виходив з того, що період роботи з 01.11.2006 по 14.11.2007, з 01.09.2008 по 30.09.2010, з 01.10.2010 по 02.10.2015, оскільки відсутні дані в системі персоніфікованого обліку відомостей про роботу.
Законодавець чітко визначив, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Лише за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Судом встановлено, що спірний період підтверджується записом у трудовій книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 від 15.02.1989, а саме:
- запис №12 від 01.11.2006 року про те, що позивач прийнятий на роботу оператором котельні 3 розряду;
- запис №13 від 14.11.2007 року про те, що позивача звільнено з роботи за власним бажання ;
-запис №14 від 01.09.2008 року про те, що позивач зарахований на посаду водія;
- запис №15 від 30.09.2010 року про те, що позивача звільнено з роботи за власним бажання;
- запис №16 від 01.10.2010 року про те, що відповідач прийнятий на роботу водієм;
- запис №17 від 02.10.2015 року про те, що позивача звільнено з роботи за власним бажанням.
Наявність же відповідних записів у трудовій книжці про стаж роботи є підтвердженням страхового стажу.
Отже, відповідач протиправно відмовив позивачу у зарахуванні до його страхового стажу періоди роботи з 01.11.2006 по 14.11.2007, з 01.09.2008 по 30.09.2010, з 01.10.2010 по 02.10.2015. Тому, спірне рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 14.10.2025 року №263040017319 про відмову у призначенні пенсії підлягають скасуванню, а спірний стаж зарахуванню.
Щодо позовних вимог в частині зобов`язання ГУ ПФУ у Львівській області зарахувати до страхового стажу період роботи з 01.11.2006 по 14.11.2007, з 01.09.2008 по 30.09.2010, з 01.10.2010 по 02.10.2015 та переглянути повторно заяву з 06.10.2025 року, на призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ОСОБА_1 , суд зазначає таке.
Відповідно до пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
У справі, яка розглядається суд встановив, що рішенням про відмову у перерахунку пенсії від 14.10.2024 №263040017319 позивачу відмовлено в призначенні пенсії, відповідно до Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" за його заявою.
Тож, дії зобов`язального характеру щодо переглянути повторно заяву з 06.10.2025 року, на призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ОСОБА_1 має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, що вирішував питання про призначення позивачці пенсії за віком, яким у цьому випадку є Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області.
Наведена правова позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 07.05.2024 у справі №460/38580/22, від 24.05.2024 у справі №460/17257/23.
З урахуванням зазначеного, з метою повного захисту прав, свобод, інтересів позивача, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання протиправним та скасування рішення №263040017319 від 14.10.2025 року Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, яке полягає у відмові призначити пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ОСОБА_1 та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, зарахувати період роботи відповідно моєї трудової книжки НОМЕР_1 , з 01.11.2006 по 14.11.2007, з 01.09.2008 по 30.09.2010, з 01.10.2010 по 02.10.2015, та переглянути повторно заяву з 06.10.2025 року, на призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ОСОБА_1 .
Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з частиною 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За таких обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог частково.
Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч.1 ст.143 КАС України). 
Оскільки суб`єктом владних повноважень у справі було ГУ ПФУ у Львівській області, то з бюджетних асигнувань цього органу повинні бути присуджені позивачу судові витрати, що документально підтверджені у сумі 1211,20 грн.
Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255, 257, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
у х в а л и в:
1. Позов ОСОБА_1 ( адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, 79016, ЄДРПОУ 13814885), Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві (вул. Бульварно- Кудрявська 16, м. Київ, 04053, ЄДРПОУ 42098368) про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити дії- задовольнити частково.
2. Визнати протиправним та скасування рішення №263040017319 від 14.10.2025 року Головного управління Пенсійного фонду у Львівській області, яке полягає у відмові призначити пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ОСОБА_1 .
3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, зарахувати період роботи відповідно моєї трудової книжки НОМЕР_1 , з 01.11.2006 по 14.11.2007, з 01.09.2008 по 30.09.2010, з 01.10.2010 по 02.10.2015, та переглянути повторно заяву з 06.10.2025 року, на призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ОСОБА_1 .
4. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (ЄДРПОУ 13814885) на користь ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_3 ) судовий збір у сумі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 коп.).
Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Строк на апеляційне оскарження рішення суду - 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження - 30 днів з дня складання повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається в порядку та строки, визначені ст.ст. 295-297 КАС України.

Суддя	Грень Наталія Михайлівна