Справа № 420/357/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Катаєвої Е.В., розглянувши у письмовому провадженні в місті Одесі справу за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (вул. Богдана Хмельницького, 34, м. Одеса, 65605), третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про визнання протиправною та скасування постанови, –
В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду знаходиться справа за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, в якому позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову відповідача ВП №78204115 від 26.12.2025 про накладення штрафу в розмірі 5100 грн.
Представник позивача зазначив, що Головним управлінням на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27.12.2024 по справі №420/34195/24, залишеного без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15.04.2025, ОСОБА_1 24.04.2025 проведено нарахування щорічної разової грошової допомоги до Дня Незалежності України за 2024 рік відповідно до статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", як учаснику бойових дій, у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми такої допомоги.
Сума щорічної разової грошової допомоги з урахуванням фактично виплачених сум склала 10805,00 грн та обліковується в автоматизованих базах даних обробки пенсійної документації. 
Таким чином, покладені судом зобов`язання виконані в повному обсязі, в порядку, встановленому чинним законодавством, та в межах повноважень, покладених на Головне управління. Виплата щорічної разової грошової допомоги в сумі 10805,00 грн буде здійснена після виділення відповідних коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду з Державного бюджету України.
Ухвалою суду від 08.01.2026 року позов залишено без руху, надано строк на усунення недоліків позову. 
Ухвалою суду від 19.01.2026 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрите провадження по справі, вирішено розгляд справи здійснити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін з урахуванням особливостей встановлених ст.ст. 268-273 КАС України щодо розгляду термінових справ, призначено судове засідання для розгляду заяви. Залучено до участі по справі стягувача у ВП №78204115 ОСОБА_1 у якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача. 
Ухвала суду від 19.01.2026 року доставлена в підсистемі «Електронний суд» до електронного кабінету відповідача 19.01.2026 року. Відповідач у встановлений судом строк не надав до суду відзив на позов, інших заяв та клопотань від нього не надходило (згідно автоматизованої системи діловодства Одеського окружного адміністративного суду вхідної кореспонденції по справі станом на 03.02.2026 року не зареєстровано). 
Ухвалою суду від 30.01.2026 року  надано можливість третій особі без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_1 приймати участь у судовому засіданні по справі №420/357/26 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою власних технічних засобів з використанням підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС.
Третя особа без самостійних вимог надала пояснення по справі, в яких зазначено, що рішення суду від 27.12.2024 по справі №420/34195/24 не виконано боржником. При цьому, третя особа вважає посилання на відсутність бюджетного фінансування безпідставним.
На думку третьої особи факт невиконання боржником рішення суду підтверджується ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 10.11.2025 року, залишеною без змін Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20.01.2026 суд відмовив у прийнятті звіту ПФУ, визнавши його таким, що не підтверджує виконання судового рішення, а тому у задоволенні позову необхідно відмовити.
Оскільки всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, на підставі ч.9 ст.205, ч.4 ст.229 КАС України справа розглянута у порядку письмового провадження. 
Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регламентовані Законом України №1404-VIII від 02.06.2016 року «Про виконавче провадження» (далі Закон України №1404- VIII), відповідно до ст.1 якого виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно зі ст.5 Закону примусове виконання рішень покладається, зокрема, на органи державної виконавчої служби (державних виконавців). 
Статтею 18 Закону встановлені обов`язки і права виконавців. Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. 
Відповідно до ч.6 ст.26 Закону України №1404-VIII за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).
Частиною 1 ст.28 Закону встановлено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.
Відповідно до ст. 75 Закону у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.
У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення. 
Судом встановлено, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27.12.2024 по справі № 420/34195/24, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15.04.2025, зобов`язано ГУ ПФУ здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату щорічної разової грошової допомоги до Дня Незалежності України за 2024 рік відповідно до статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", як учаснику бойових дій, у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми такої допомоги. 
05.05.2025 року Одеським окружним адміністративним судом видано ОСОБА_2 виконавчий лист по справі №420/34195/24 на вимогу зобов`язального характеру. 
Відділом ПВР 28.05.2025 року за заявою стягувача прийнята постанова про відкриття виконавчого провадження №78204115 з виконання виконавчого листа №420/34195/24 від 05.05.2025 року. 
ГУ ПФУ проведено нарахування щорічної разової грошової допомоги до Дня Незалежності України за 2024 рік відповідно до статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", як учаснику бойових дій, у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми такої допомоги.
Сума щорічної разової грошової допомоги з урахуванням фактично виплачених сум склала 10805,00 грн та обліковується в автоматизованих базах даних обробки пенсійної документації. 
Про виконання рішення суду ГУ ПФУ в межах повноважень повідомлено державного виконавця листом від 09.06.2025 №1500-0405-5/105450, у якому боржник ГУ ПФУ повідомляв про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27.12.2024 по справі №420/34195/24 та те, що вже проведено нарахування щорічної разової грошової допомоги до Дня Незалежності України за 2024 рік та виплата в сумі 10805,00 грн буде здійснена після виділення відповідних коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду з Державного бюджету України. 
Відділом ПВР 26.12.2025 року у ВП №78204115 прийнята постанова про накладення штрафу у розмірі 5100 грн на ГУ ПФУ. 
ГУ ПФУ, вважаючи протиправною постанову відповідача від 26.12.2025 року у ВП №78204115 про накладення штрафу у розмірі 5100 грн, звернулося до суду з цим позовом.
Дослідивши матеріали справи та надані докази суд дійшов висновку про наявність у відповідача правових підстав для застосування ст.75 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII (далі Закон №1404-VIII) про накладення за невиконання рішення штрафу за невиконання рішення суду без поважних причин.
Згідно зі змістом ст.75 Закону №1404-VIII підставою для застосування штрафу до боржника є невиконання у встановлений виконавцем строк рішення саме без поважних причин.
Поважними в розумінні норм Закону №1404-VІІІ можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення божником та які не залежали від його власного волевиявлення.
Вирішуючи питання правомірності прийнятої відповідачем оскаржуваної постанови ВП №78204115 від 26.12.2025 про накладення штрафу, встановленню підлягають обставини виконання ГУ ПФУ рішення суду від 27.12.2024 по справі №420/34195/24. 
Судом встановлено, що на виконання рішення суду боржник ГУ ПФУ зобов`язаний, здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату щорічної разової грошової допомоги до Дня Незалежності України за 2024 рік відповідно до статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", як учаснику бойових дій, у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми такої допомоги. 
У матеріалах справи наявний розрахунок на доплату (виплату, утримання) щорічної разової грошової допомоги до 24.08.2024, згідно з яким сума доплати становить 10805 грн. 
Суд дійшов висновку, що боржником ГУ ПФУ фактично виконано рішення суду від 27.12.2024 по справі №420/34195/24 в частині проведення перерахунку щорічної разової грошової допомоги до Дня Незалежності України за 2024 рік. 
Водночас, зазначена сума заборгованості не виплачена стягувачу.
Однак, матеріали справи не містять відомостей та належних доказів щодо вчинення ГУ ПФУ належних дій, спрямованих на виконання рішення суду від 27.12.2024 по справі №420/34195/24, зокрема відсутні докази про доведення до компетентних органів, наділених правом на виділення коштів по виплаті стягувачу заборгованості за вказаним судовим рішенням станом на момент прийняття оскаржуваної постанови про накладення штрафу. 
ГУ ПФУ доказів на підтвердження неможливості виконання рішення суду по справі №420/34195/24 до ВДВС не надано, як і не надано таких доказів до суду.
Тобто, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу останнім було встановлено факт невиконання ГУ ПФУ судового рішення без поважних причин.
Відповідно до частини першої статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.
Згідно з ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ).
ЄСПЛ у рішенні «Юрій Миколайович Іванов проти України» наголосив на тому, що право на суд, захищене статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.
Саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції. Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади.
ЄСПЛ неодноразово наголошував, що у таких категоріях справ, коли державні органи належним чином сповіщені про наявність судового рішення, вони мають вживати всіх належних заходів для його виконання або направлення до іншого органу для виконання. Сама особа, на користь якої ухвалено рішення, не повинна ще займатись ініціюванням виконавчих процедур.
Отже, виконання судового рішення як завершальна стадія судового провадження є невід`ємним елементом права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, складовою права на справедливий суд.
З огляду на відсутність об`єктивних причин для невиконання рішення суду суд дійшов висновку, що постанова Відділу ПВР ВП №78204115 від 26.12.2025 про накладення штрафу у розмірі 5100 грн є правомірною та обґрунтованою відповідно до ст.75 Закону України «Про виконавче провадження». Невиконання судового рішення відбулося без поважних причин, а доводи ГУ ПФУ не підтверджені жодними належними доказами.
Згідно з статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України). 
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 9, 262, 241-246, 287 КАС України, суд, - 

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012, код ЄДРПОУ 20987385) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (вул. Богдана Хмельницького, 34, м. Одеса, 65605, код ЄДРПОУ 45862901), третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про визнання протиправною та скасування постанови.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Е.В. Катаєва

.