ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2026 року	Львів	Справа № 380/9398/25 пров. № А/857/24111/25	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді: Носа С.П.,
суддів: Гуляка В.В., Ільчишин Н.В.,
за участю секретаря судового засідання: Плесак М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09 червня 2025 року у справі № 380/9398/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до відділення поліції №1 Шептицького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, Головного управління Національної поліції у Львівській області, Франківського відділу ДВС у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про скасування рішення,
суддя(і) у І інстанції Морська Г.М.,
час ухвалення рішення не зазначено,
місце ухвалення рішення м. Львів,
дата складення повного тексту рішення  не зазначено,

ВСТАНОВИВ:

09 травня 2025 року ОСОБА_1 (далі – позивач) звернувся у Львівський окружний адміністративний суд з адміністративним позовом до відділення поліції №1 Шептицького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області (далі – Шептицький РВ), Головного управління Національної поліції у Львівській області (далі – ГУ НП у Львівській області), Франківського відділу ДВС у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (далі – Франківський ВДВС), в якому просив:
- визнати протиправними дії ГУ НП у Львівській області та Шептицького РВ щодо направлення для примусового виконання постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4326102 від 22.03.2025;
- визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Франківського ВДВС Левицького А.О. про відкриття виконавчого провадження ВП №77962353 від 02.05.2025;
- визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Франківського ВДВС Левицького А. О. про арешт коштів боржника ВП №77962353 від 07.05.2025.
В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом DAEWOO Ланос реєстраційний номер НОМЕР_1 та був зупинений поліцейським, яким була складена постанова серії ЕНА № 4326102 від 22.03.2025 про накладення на позивача адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП). 23.03.2025 позивач оскаржив постанову серії ЕНА №4326102 від 22.03.2025 до Франківського районного суду м. Львова, що підтверджується позовною заявою з Електронного суду. Також примірник позовної заяви був відправлений в ГУ НП у Львівській області. Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 29 квітня 2025 року у справі № 465/2516/25 (2-а/465/162/25) відкрито провадження та призначено судове засідання на 28 травня 2025 року. Проте 07 травня 2025 року через електронну систему Дія позивачу прийшло сповіщення, що на його рахунки накладений арешт постановою №77962353 від 07.05.2025 Франківського ВДВС у зв`язку із виконанням постанови серії ЕНА №4326102 від 22.03.2025 направленої в державну виконавчу службу Шептицьким РВ. 
Стверджує, що оскарження постанови серії ЕНА № 4326102 від 22.03.2025 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності зупиняє можливість її пред`явлення до примусового виконання до розгляду відповідної скарги у Франківському районному суді м. Львова у справі № 465/2516/25, що покликано забезпечити визначеність сторін у виниклих між ними правовідносинах. Відповідно, Шептицький РВ та ГУ НП у Львівській області вчинив протиправні дії щодо направлення для примусового виконання постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4326102 від 22.03.2025.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 09 червня 2025 року у задоволенні вказаного позову було відмовлено.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що провадження у справі №465/2516/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до старшого сержанта поліції Годзінського Івана Івановича, ГУ НП у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №4326102 від 22.03.2025 відкрите ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 29 квітня 2025 року. Тобто постанова звернена до виконання після спливу 15 денного строку і до відкриття провадження у справі № 465/2516/25 про її оскарження. Відтак відсутні підстави для визнання протиправними дій ГУ НП у Львівській області та Шептицького РВ.
В частині позовних вимог про оскарження постанов Франківського ВДВС суд виходив з того, що у виконавчому документі була зазначена дата набрання рішенням законної сили 05.04.2025 та строк пред`явлення рішення до виконання 15.04.2025. Також були відсутні підстави передбачені частиною 4 статті 4 Закону України “Про виконавче провадження” для повернення стягувачу виконавчого документу без прийняття до виконання, а тому державний виконавець мав усі законні підстави для відкриття виконавчого провадження та вчинення інших виконавчих дій.
Не погодившись із винесеним судовим рішенням, його оскаржив позивач ОСОБА_1 , який просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що судом першої інстанції не взято до уваги, що постанова від 22.03.2025 року серії ЕНА № 4326102 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності була оскаржена в судовому порядку наступного дня після її винесення, тобто 23 березня 2025 року та про її оскарження були повідомлені ГУ НП у Львівській області та Шептицький РВ, оскільки їм примірник позовної заяви направлявся через Електронний Суд. Всупереч чинному законодавству ГУ НП у Львівській області та Шептицький РВ відправили оскаржувану постанову на виконання у державну виконавчу службу.
Відповідачі своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися, відповідно до частини 4 статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Відповідно до частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.
Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 308 КАС України).
Заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, виходячи із наступного.
Судом встановлено, що на примусовому виконанні у Франківському ВДВС перебуває виконавче провадження №77962353 з примусового виконання постанови про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованої не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4326102 від 22.03.2025 про стягнення подвійного розміру штрафу у сумі 1020 грн. 
Боржником в межах виконавчого провадження № 77962353 є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 . 
Стягувачем в межах виконавчого провадження №77962353 є Головне управління національної поліції у Львівській області Шептицький районний відділ поліції відділення поліції №1, адреса: 80200, Львівська область, м. Радехів, вул. Львівська буд. 9.
02.05.2025 в межах виконавчого провадження №77962353 винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження. 
02.05.2025 в межах виконавчого провадження №77962353 винесено постанову про стягнення виконавчого збору.
07.05.2025 в межах виконавчого провадження №77962353 державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника.
Не погодившись із цими постановами, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Частиною 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно з приписами частини 3 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Апеляційним судом з`ясовано, що постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30 липня 2025 року у справі №465/2516/25 встановлені наступні обставини.
Відносно позивача ОСОБА_1 поліцейським відділу поліції №1 (м. Радехів) Шептицького районного відділу поліції ГУНП у Львівській області старшим сержантом поліції Годзінським Іваном Івановичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4326102 від 22.03.2025 року за частиною 2 статті 122 КУпАП, якою на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 гривень. 
За змістом вказаної постанови ОСОБА_1 22 березня 2025 року о 10 год. 16 хв. в селищі Добротвір, вул. Овочева, керуючи транспортним засобом Daewoo Lanos з реєстраційним номером НОМЕР_1 , під час зміни напрямку не увімкнув лівий покажчик повороту, чим порушим п.9.2.б ПДР України. 
Порядок звернення постанови до виконання встановлений розділом V «Виконання постанов про накладення адміністративних стягнень» КУпАП.
Відповідно до ст. 299 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, крім постанов про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу за адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210 і 210-1 цього Кодексу, у випадках, якщо особа не оспорює допущене порушення, згодна на притягнення її до адміністративної відповідальності за її відсутності та подала про це відповідну заяву, а також за адміністративні правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, постанов у справах про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 цього Кодексу. Постанова про накладення адміністративного стягнення звертається до виконання органом (посадовою особою), який виніс постанову.
Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1. 300-2, 300-3 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Судом першої інстанції вірно зазначено, що штраф за постановою серії ЕНА № 4326102 від 22.03.2025 мав бути сплачений позивачем протягом 15 днів або оскаржений до суду.
При цьому апеляційним судом встановлено, що з позовом про оскарження постанови серії ЕНА № 4326102 від 22.03.2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду 24 березня 2025 року.
Як передбачено частиною 1 статті 291 КУпАП, постанова адміністративного органу (посадової особи) у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 26 цього Кодексу, постанов по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованого в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованого за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, постанов у справах про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованого в режимі фотозйомки (відеозапису), а також у випадках накладення штрафу, що стягується на місці вчинення адміністративного правопорушення.
Таким чином, апеляційний суд приходить до переконання, що оскаржувана позивачем постанова серії ЕНА № 4326102 від 22.03.2025 не набрала законної сили, а отже підстав для звернення до виконання вказаної постанови у відповідача не було.
А отже такі дії відповідача слід визнати протиправними.
Разом з тим, відповідно до п.5 ч.1 ст.213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.
За змістом статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (у тому числі передбачених частиною 2 статті 122).
Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.
Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, належить до компетенції органів Національної поліції. Працівники органів поліції, які мають спеціальні звання поліції, мають накладати адміністративні стягнення та розглядають справи про адміністративні правопорушення від імені цих органів.
Отже, відповідні інспектори та управління не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме той орган, на який, зокрема положеннями статті 222 КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.2 ст.122 КУпАП.
Використання у зазначених вище нормах формулювань «від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення», «розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у ст.222-244-20 КУпАП» вказує на те, що відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 13.04.2023 у справі №757/30991/18-а, від 17.09.2020 у справі №742/2298/17 та від 26.12.2019 у справі №724/716/16-а.
Наказом Національної Поліції України від 18.12.2020 № 994 «Про організаційно-штатні зміни в ГУНП у Львівській області» затверджена нова організаційно-штатна структура територіальних (відокремлених) підрозділів поліції ГУНП, який набрав чинності з 01.01.2021.
Так, на території області утворено 3 районні управління поліції (Львівське РУП № 1, Львівське РУП № 2, Стрийське районне управління) та 5 районних відділів поліції (Дрогобицький районний відділ, Золочівський районний відділ, Самбірський районний відділ, Червоноградський районний відділ, Яворівський районний відділ), до складу яких увійшли 15 відділень поліції, 1 відділ поліцейської діяльності з функцією прямого підпорядкування районному управлінню (відділу) поліції за територіальним розподілом.
Таким чином, належним відповідачем в даній справі має бути саме Головне управління Національної поліції у Львівській області, оскільки Шептицький РВ (раніше Червоноградський) є структурним територіальним відокремленим підрозділом ГУНП у Львівській області та немає статусу юридичної особи. Єдиною належним чином зареєстрованою юридичною особою є саме ГУНП у Львівській області. Вказана юридична особа має свій рахунок, та несе відповідальність, а також виконує свої зобов`язання та здійснює діяльність як суб`єкт владних повноважень та є розпорядником бюджетних коштів.
Виходячи з наведеного, апеляційний суд приходить висновку, що у задоволенні позовних вимог, заявлених до Шептицького РВ слід відмовити.
Щодо позовних вимог про визнання протиправними та скасування постанов державного виконавця Франківського ВДВС від 02 травня 2025 року №77962353 про відкриття виконавчого провадження та від 07 травня 2025 року №77962353 про арешт коштів боржника, апеляційний суд зазначає наступне.
Статтею 1 Закону України від 02 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі – Закон №1404-VIII) визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно пункту 6 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню рішення на підставі, зокрема, постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.
Згідно зі статтею 10 Закону № 1404-VIII заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.
За приписами частин першої, другої статті 18 вказаного Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Згідно з пунктом 1 частини першої, частини п`ятої статті 26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.
У цій справі на час звернення ГУ НП у Львівській області із заявою про примусове виконання постанови серії ЕНА № 4326102 від 22.03.2025 інформації про її оскарження в судовому порядку державному виконавцю не надано.
Апеляційний суд наголошує на тому, що своєю чергою, органи ДВС в силу Закону №1404-VIII не наділені повноваженнями перевірки факту оскарження відповідної постанови (виконавчого документу) в судовому порядку.
Отримавши виконавчий документ, державний виконавець обтяжений обов`язком винести постанову про відкриття виконавчого провадження не пізніше наступного дня.
Відтак, станом на 05 травня 2025 року, констатувавши відповідність виконавчого документа вимогам статті 4 Закону № 1404-VIII, у тому числі в частині настання строку набрання ним законної сили, державний виконавець не мав правових підстав для повернення постанови серії ЕНА № 4326102 від 22.03.2025 без прийняття до виконання та в силу вимог закону був зобов`язаний винести постанову про відкриття виконавчого провадження.
За таких обставин відсутні підстави для висновку про протиправність постанови про відкриття виконавчого провадження №77962353 від 02.05.2023, та відповідно, прийнятої на її підставі про арешт коштів боржника від 07.05.2023 
В такому випадку, лише після набрання судовим рішенням Франківського районного суду м. Львова у справі №465/2516/25 законної сили та несплати суми штрафу позивачем в добровільному порядку в ГУ НП у Львівській області має обов`язок направити до примусового виконання постанову серії ЕНА № 4326102 від 22.03.2025.
Враховуючи вищезазначене, апеляційний суд зазначає, що в ГУ НП у Львівській області були відсутні підстави для направлення постанови серії ЕНА № 4326102 від 22.03.2025 до державної виконавчої служби, а у Франківського ВДВС були відсутні підстави для відкриття виконавчого провадження та вчинення відповідних дій щодо примусового виконання постанови у виконавчому провадженні №77962353, зокрема накладення арешту на кошти, майно боржника, оскільки ГУ НП у Львівській області передчасно направило до примусового стягнення постанову серії ЕНА № 4326102 від 22.03.2025.
За правилами пунктів 2, 10 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень, а також обрати інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.
При цьому належним способом захисту порушеного права є лише такий спосіб, який відповідає вимогам матеріального закону і призводить до поновлення прав позивача до такого стану, що існував до порушення права, а якщо відновлення такого стану є неможливим - компенсує позивачу шкоду, завдану неправомірним рішенням.
З огляду на викладені вище обставини, апеляційний суд приходить до висновку, що спірні постанови Франківського ВДВС підлягають скасуванню.
З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом норм матеріального і процесуального права, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, через що судове рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового про часткове задоволення позовних вимог.
Згідно зі статтею 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення зокрема є, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Керуючись статтями 241, 250, 308, 310, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09 червня 2025 року у справі № 380/9398/25 скасувати та прийняти постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 до відділення поліції №1 Шептицького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, Головного управління Національної поліції у Львівській області, Франківського відділу ДВС у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про скасування рішення задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції у Львівській області щодо направлення для примусового виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4326102 від 22 березня 2025 року.
Скасувати постанови державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Левицького А.О. від 02 травня 2025 року №77962353 про відкриття виконавчого провадження та від 07 травня 2025 року №77962353 про арешт коштів боржника.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя	 	С. П. Нос 	
судді	 	В. В. Гуляк 	
 	 	Н. В. Ільчишин 	
Повне судове рішення складено 21.01.2026