Кропивницький апеляційний суд 

№ провадження 33/4809/50/26 Головуючий у суді І-ї інстанції Плохотніченко Л. І. Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Олексієнко І. С. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2026 року. м. Кропивницький
Кропивницький апеляційний суд у складі:
головуючого судді Олексієнко І.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницький справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Баланюк В.М. в інтересах особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Подільського районного суду м. Кропивницького від 17 грудня 2025 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 
визнано виннимза ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік 
В С Т А Н О В И Л А:
Постановою Подільського районного суду м. Кропивницького від 17 грудня 2025 року ОСОБА_1  визнаний винним за те, що він 22 вересня 2025 року о 06 год. 25 хв. в м. Кропивницький по вул. Микитенка 47, керував транспортним засобом Mitsubishi Оutlander, днз НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння (розширені зіниці очей, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження відповідно до встановленого законодавством порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я КНП ОКПЛ водій ОСОБА_1 відмовився. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом передачі тверезому водієві, чим порушив п. 2.5. ПДР – відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських засобів, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.Своє рішення суд мотивував тим, що вина  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 № 461282 від 22.09.2025; відеозаписом, який містяться на цифровому носії інформації, яким підтверджується керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом та його відмова від проходження встановленого законодавством порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

У поданій апеляційній скарзі захисник  ОСОБА_1 – адвокат Баланюк В.М. просить скасувати постанову суду як незаконну та необґрунтовану, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що вказані докази є належними і допустимими та на їх основі у визначеному законом порядку в повній мірі встановлено наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та винність ОСОБА_1 у його вчиненні. З відеозапису під назвою «export-6ec20», що міститься в матеріалах справи, вбачається, що ОСОБА_1 поводить себе цілком нормально, як для сьомої години ранку, і жодна з ознак наркотичного сп`яніння, зазначених працівником поліції у протоколі, а саме розширені зіниці очей, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, працівником поліції не перевірялась та не підтверджується матеріалами відеозапису. Крім того, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що працівники поліції з клопотанням до суду про обшук транспортного засобу Mitsubishi Оutlander НОМЕР_1 не звертались, а тому працівниками поліції порушено приписи статей 234, 237 КПК України, та фактично здійснено обшук транспортного засобу Mitsubishi Оutlander НОМЕР_1 , без ухвали слідчого судді про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння ОСОБА_1 . Крім того, судом першої інстанції зазначено, що водієм ОСОБА_1 порушені вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, оскільки останній керував транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння. Таким чином, суд вийшов за межі судового розгляду та встановив, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, хоча останньому інкримінується саме відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Крім того, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що посадовими особами, які складали протокол про адміністративні правопорушення було дотримано процедуру проведення огляду водія транспортного засобу на стан наркотичного сп`яніння, що передбачена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджену наказом МВС України, МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015. Так, матеріали відеозапису не містять даних про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння. Ба більше, ОСОБА_1 після зазначення працівником поліції ознак наркотичного сп`яніння, вказав, що згоден пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів. Однак, працівник поліції відмовила ОСОБА_1 та зазначила, що для цього необхідно проїхати до закладу охорони здоров`я. В порушення Інструкції, ОСОБА_1 не вручалось письмове направлення водія на огляд на стан наркотичного сп`яніння до медичного закладу охорони здоров`я. Крім того, в протоколі серії ЕПР1 № 461282 від 22.09.2025 р. про адміністративне правопорушення зазначена суть правопорушення, що інкримінується ОСОБА_1 - керування автомобілем з ознаками наркотичного сп`яніння (розширені зіниці очей, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці). В той час як диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП не передбачає відповідальність особи за керування транспортним засобом особою з ознаками сп`яніння. Отже, під час складання протоколу працівниками поліції не дотримано вимог чинного законодавства щодо належності та допустимості доказів, працівниками поліції не вжито належних заходів щодо встановлення наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, не надано жодних належних і допустимих доказів, які могли б підтвердити факт скоєння ОСОБА_1 правопорушення, а факт вчинення правопорушення не зафіксовано належним чином, як того вимагає КУпАП. Відомості, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не знаходять свого підтвердження належними та допустимими доказами, а відтак, вказаний протокол серії ЕПР1 № 461282 від 22.09.2025 р. та додані до нього матеріали недопустимими доказами, як такі, що отримані з істотним порушенням вимог КУпАП.

15.01.2026 від захисника ОСОБА_1 – адвоката Баланюк В,М. надійшло клопотання про розгляд справи без участі ОСОБА_1 та його захисника, тому апеляційний суд приходить до висновку про можливість розгляду адміністративної справи за відсутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності та його захисника, що не суперечить вимогам ст. 294 КУпАП. 
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.
Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Положеннями ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
В статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України»,статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»(ЄСПЛ) вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.
Перевіривши матеріали справи та дослідивши зібрані по справі докази, апеляційний суд вважає, що у відповідності до вимог ст.ст. 245, 251 КУпАП районний суд об`єктивно з`ясував всі обставини даної справи і, врахувавши досліджені по справі докази, правильно дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки останній порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України і його вина повністю підтверджується:  протоколом про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 № 461282 від 22.09.2025, в якому зафіксовано, що ОСОБА_1 22 вересня 2025 року о 06 год. 25 хв. в м. Кропивницький по вул. Микитенка, 47, керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння; відеозаписом, який містяться на цифровому носії інформації, яким підтверджується керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом та його відмова від проходження встановленого законодавством порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.
Водночас, пункт 2.5 Правил дорожнього руху України покладає на водія обов`язок на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Наведена норма не містить виключень і обставин, які б надавали водію право відмовитись від такого огляду.
Процедура проведення огляду особи на визначення стану сп`яніння регулюється вимогами ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ від 09.11.2015 № 1452/735 (далі по тексту Інструкція № 1452/735).
Як вбачається з матеріалів справи протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП та додатки до нього, складені у відповідності до вимог чинного законодавства.
Так, згідно диску, на якому міститься відеозапис, ОСОБА_1 був зупинений працівниками патрульної поліції у зв`язку з порушенням ПДР України. Після спілкування з працівником поліції було встановлено відповідні ознаки наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 , такі як розширені зіниці очей, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, та запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, на що той відмовився.
Таким чином, поліцейським були встановлені відповідні ознаки наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 , що в свою чергу мало своїм наслідком законну вимогу про проходження огляду на встановлення стану сп`яніння.
Відеозаписом підтверджено, що ОСОБА_1 запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у найближчому медичному закладі. Водію також роз`яснені наслідки відмови від проходження огляду. Проте, своєю поведінкою водій безумовно ухилився від проходження огляду на стан сп`яніння і таким діям працівниками поліції надано правильну оцінку. ОСОБА_1 роз`яснені його права, визначені ст.63Конституції та ст.268КУпАП, та ознайомлено зі змістом протоколу.
Зафіксовані відеозаписом обставини, які були здійснені поліцейським за допомогою нагрудного відеореєстратора, безумовно стосуються вчиненого правопорушення, що надає можливість повно та об`єктивно дослідити їх, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Диск із відеозаписами містить саме фіксацію адміністративного правопорушення зазначеного у протоколі про адміністративне правопорушення та джерелом доказів, які долучаються до матеріалів адміністративної справи, відповідно до вимог КУпАП.
Апеляційний суд вважає, що працівники поліції діяли в межах повноважень та у спосіб, встановлений Законом України «Про національну поліцію» та Закону України «Про правовий режим воєнного стану», з дотриманням вимог «Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану», порушень працівниками поліції вимог чинного законодавства не встановлено.
При цьому, апеляційний суд зауважує, що керування транспортним засобом водієм, який підозрюється в тому, що перебуває у стані наркотичного сп`яніння, створює реальну небезпеку, яка може призвести до тяжких наслідків.
Доводи апеляційної скарги з приводу не відсторонення від керування транспортним засобом, суд вважає безпідставними, оскільки вони спростовуються матеріалами справи, зокрема відеозаписом події, з якого вбачається, що працівники поліції шляхом усного повідомлення довели до відома особи факт її відсторонення від керування.
Крім того, доводи захисника про відсутність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння суд вважає такими, що не підтверджуються матеріалами справи, оскільки у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено відповідні ознаки сп`яніння, а з відеозапису вбачається, що працівники поліції повідомляли про їх наявність безпосередньо ОСОБА_1 .
Більш того, апеляційний суд звертає увагу і та те, що порядок проходження огляду на стан сп`яніння у свою чергу закріплений у ст. 266 КУпАП, розділі Х «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за № 1408/27853, розділах І-ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858, і «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», що затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008, з послідуючими змінами і являє собою процедуру направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення зазначеного стану і безпосередньо проведення такого огляду.
Згідно визначеної процедури огляд водія, зокрема на стан сп`яніння, проводиться: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу із використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; з дотриманням Інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції, із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів - у присутності двох свідків; 2) у відповідному закладі охорони здоров`я (в тому числі у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами), не пізніше 2-х годин з моменту встановлення підстав для його здійснення в присутності поліцейського. При цьому необхідно зазначити, що норми чинного законодавства щодо процедури направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння і проведення такого огляду не передбачають обов`язковості дотримання якоїсь черговості у його проходженні і мають лише визначені обмеження, пов`язані виключно зі специфікою стану певного сп`яніння.
Таким чином, ОСОБА_1 , щодо якого були підстави вважати, що він перебуває у стані наркотичного сп`яніння, зобов`язаний був пройти відповідний огляд на стан такого сп`яніння виключно у закладі охорони здоров`я, тому зазначена вище вимога поліцейського є законною і обґрунтованою, незалежно від причин, які стали підставою для зупинки транспортного засобу.
Доводи апеляційної скарги захисника, що матеріали справи не містять відповідного направлення до закладу охорони здоров`я ОСОБА_1 , що є порушенням Інструкції № 1452/735, та вказує на відсутність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є також необґрунтованими, оскільки відповідно до матеріалів справи про адміністративне правопорушення зазначене направлення міститься на аркуші справи № 2.
Отже, апеляційний суд вважає, що вищезазначені доводи апеляційної скарги є безпідставними та надані з метою ухилення ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності, оскільки вина правопорушника повністю підтверджується матеріалами справи та дослідженими у судовому засіданні апеляційного суду доказами.
З урахуванням всіх обставин справи, в тому числі і тих, на які посилається апелянт в апеляційній скарзі, підстав для скасування постанови місцевого суду і закриття провадження по справі щодо правопорушника за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, немає.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р. Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. 
Таким чином,  ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодившись нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.
Крім того, з урахуванням вищезазначених обставин справи, районний суд правильно обрав вид та розмір адміністративного стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП, а саме у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік, що є мінімально можливим, як видом, так і розміром адміністративного стягнення, передбаченого санкцією статті.
Будь-яких порушень законодавства про адміністративні правопорушення, які б вплинули на правильність прийнятого місцевим судом рішення, та були б підставою для його скасування, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, та під час розгляду справи в суді першої інстанції, допущено не було.
Враховуючи викладене, постанова судді місцевого суду є законною і підстав для її зміни чи скасування немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 – адвоката Баланюк В.М. залишити без задоволення, а постанову Подільського районного суду м. Кропивницького від 17 грудня 2025 року щодо ОСОБА_1 - без зміни.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: