Справа № 686/19829/25
Провадження № 1-кп/686/139/26 

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«16» січня 2025 року м. Хмельницький 

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду, у складі:
головуючого судді – ОСОБА_1 ,
з участю секретаря: ОСОБА_2 , прокурора – ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченого – ОСОБА_5 та захисника-адвоката ОСОБА_6 , розглянув кримінальне провадження згідно ЄРДР №12025243000001623 від 23.05.2025 року по обвинуваченню -
ОСОБА_5 , 
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, водія-радіотелефоніста стрілецького відділення стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , солдата, раніше судимого – вироком Трускавецького міського суду Львівської області від 11.08.2015 року за ст.185 ч.2, 71 КК України на 1 рік позбавлення волі, зі сплатою штрафу в сумі 6000 грн. та позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 роки, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання у виді позбавлення волі звільнити з іспитовим строком 1 рік, покарання у виді штрафу в розмірі 6000 грн. та позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 роки – виконувати самостійно, ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 31.07.2017 року, покарання у виді штрафу в розмірі 352 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 6000 грн. замінено на покарання у виді 240 годин громадських робіт,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.185 КК України. 
ВСТАНОВИВ: 
В період з кінця до середини травня 2025 року, ОСОБА_5 , перебуваючи на території домогосподарства, що за адресою: АДРЕСА_2 , діючи з корисливих мотивів, з приміщення літньої кухні, розташованої на території вказаного домогосподарства, в якій обвинувачений тимчасово проживав по найму, вчинив крадіжку електроінструментів, належних потерпілій ОСОБА_4 , за наступних обставин.
Так, 27 квітня 2025 року, приблизно о 05 год., ОСОБА_5 перебуваючи в приміщенні літньої кухні домогосподарства, що по АДРЕСА_2 , прийняв рішення вчинити крадіжку електроінструментів, що належать потерпілій ОСОБА_4 та знаходились у вказаній літній кухні. Разом з тим, усвідомлюючи протиправність своїх дій та побоюючись викриття вирішив виносити та реалізовувати електроінструменти по одному за раз.
Тоді ж, реалізовуючи свій єдиний злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , достовірно знаючи і розуміючи, що в країні діє воєнний стан, який введений на території України Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» та в подальшому неодноразово продовжений іншими Указами Президента України, востаннє Указом Президента України № 235/2025 від 15 квітня 2025 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 4356-ІХ від 16 квітня 2025 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строком на 90 діб, скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, з приміщення літньої кухні домогосподарства, що по АДРЕСА_2 таємно викрав зварювальний апарат марки «Кентавр» моделі «СВ-250РВ Мікрон», вартістю 1567,83 грн., після чого залишив місце пригоди, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
Продовжуючи реалізацію, свого єдиного умислу спрямованого на викрадення електроінструментів, діючи аналогічним способом, ОСОБА_5 , 02 травня 2025 року, таємно викрав з приміщення літньої кухні домогосподарства, що по АДРЕСА_2 шуруповерт марки «Forte» моделі DS400VR, вартістю 475 грн., яким в подальшому розпорядився на власний розсуд. 
12 травня 2025 року, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого єдиного умислу, аналогічним способом таємно викрав з приміщення вищевказаної літньої кухні кутову шліф машину марки «Makita» моделі GA9020S DEG, вартістю 3450 грн., якою розпорядився на власний розсуд. 
Вищезазначеними протиправними діями ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_4 майнової шкоди на загальну суму 5492,83 грн.
Вищевказаними протиправними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.
Дані фактичні обставини справи ніким з учасників судового розгляду не оспорюються та підтверджуються показаннями обвинуваченого ОСОБА_5 , який повністю визнав свою вину у пред`явленому обвинуваченні та підтвердив вищевикладені обставини вчинення кримінального правопорушення. При цьому показав, що дійсно упродовж квітня-травня 2025 року, він винаймав у потерпілої ОСОБА_4 для проживання приміщення літньої кухні, що знаходиться на території домогосподарства по АДРЕСА_2 . В приміщенні такої літньої кухні він виявив належні потерпілій електроінструменти, а саме зварювальний апарат, шуруповерт та шліф машину, які вирішив викрасти і в послідуючому викрав. При цьому, щоб не бути викритим викрадав їх по одному за раз, як зазначено в обвинувальному акті, а саме 27 квітня, 02 травня та 12 травня 2025 року. Інкриміновані марки викрадених електроінструментів та їх вартість визнає та не оспорює. Про те, що станом на момент вчинення крадіжки в країні діяв воєнний стан він знав та усвідомлював. Крадіжки вчиняв у зв`язку із складним матеріальним становищем, оскільки після виписки із шпиталю йому не виплачували грошове забезпечення військовослужбовця. У скоєному щиро розкаюється. 
Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_5 правильно розуміє зміст інкримінованих йому та визнаних ним обставин вчинення кримінальних правопорушень та правову кваліфікацію таких кримінальних правопорушень і така позиція обвинуваченого є добровільною, суд вважає поза розумним сумнівом доведеним, винуватість ОСОБА_5 у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні за вищевикладених таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану, а дії обвинуваченого кваліфікує за ч.4 ст.185 КК України. 
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до вимог ст.ст.65-67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання. 
При цьому, суд приймає до уваги, що ОСОБА_5 скоїв умисний тяжкий злочин проти власності, внаслідок якого потерпілій було спричинено матеріальні збитки. Такий злочин, обвинувачений скоїв в умовах воєнного стану. В ході судового провадження обвинувачений ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомленим про час і місце судового засідання неодноразово ухилявся від явки до суду, у зв`язку з чим, після неможливості виконання приводів, за клопотанням прокурора ухвалою суду від 28 жовтня 2025 року був оголошений в розшук, а 07 листопада 2025 року після затримання ОСОБА_5 йому було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою. 
Згідно повідомлення командира військової частини НОМЕР_1 від 15.10.2025 року №18679 на запит суду, солдат ОСОБА_5 проходив військову службу у вказаній частині, однак станом на 15.10.2025 року числиться у списках осіб, які самовільно залишили військову частину і його місцезнаходження невідомо.
Як слідує з вимоги в СІП ХРУП ГУНП в Хмельницькій області, а також вироків Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 27.01.2003 року, 06.03.2009 року, 16.09.2010 року та 04.04.2014 року, Трускавецького міського суду Львівської області від 11.08.2015 року, ОСОБА_5 в минулому неодноразово був засуджений за вчинення нетяжких злочинів переважно проти власності, останній раз вироком Трускавецького міського суду Львівської області від 11.08.2015 року за ст.185 ч.2, 71 КК України на 1 рік позбавлення волі, зі сплатою штрафу в розмірі 6000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 роки, від відбування покарання у виді позбавлення волі звільнити з іспитовим строком 1 рік, покарання у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами виконувати самостійно. 
Згідно вимоги в СІП ХРУП ГУНП в Хмельницькій області 25.06.2020 року ОСОБА_5 знятий з обліку Дрогобицького МРВ з питань пробації по відбуттю додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами. Разом з тим, 15.07.2024 року ухвалою Дрогобицького районного суду Львівської області в поданні «Центру пробації» про звільнення від покарання ОСОБА_5 відмовлено, враховуючи те, що фактично не відбуте покарання. 
Згідно повідомлення заступника начальника Дрогобицького районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області на №1623/02 від 19.06.2025 року, станом на 24.06.2025 року засуджений ОСОБА_5 перебуває на обліку Дрогобицького районного відділу ДУ «Центр пробації» у Львівській області та не звільнений від покарання з випробуванням по закінченні іспитового строку.
Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 31.07.2017 року, засудженому ОСОБА_5 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 призначене вироком Старокостянтинівського районного суду від 04.04.2014 року покарання у виді штрафу в розмірі 352 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 6000 грн. замінено на покарання у виді 240 годин громадських робіт.
Крім того, згідно повідомлення керівника апарату Макарівського районного суду Київської області №370/879/18/5867/2025 від 07.07.2025 року, в провадженні вказаного суду перебуває кримінальне провадження від 14.03.2018 року відносно ОСОБА_5 за ч.2 ст.389 КК України, розгляд якого призначено на 18.09.2025 року.
Наведені обставини свідчать, на думку суду, про підвищену суспільну небезпеку протиправних дій та особи ОСОБА_5 , його схильність до вчинення кримінальних правопорушень, а тому він підлягає покаранню пов`язаному з ізоляцією від суспільства, яке слід відбувати реально. 
Водночас при призначенні покарання за даним вироком, з огляду на вищезазначені судові рішення та повідомлення, а також не завершення судового розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_5 Макарівським районним судом Київської області за ч.2 ст.389 КК України, враховуючи положення ст.80 КК України, встановити не відбуту частину покарання останнім за попереднім вироком чи закінчення строків виконання обвинувального вироку суду, як підстави для звільнення від відбування покарання не представляється за можливе, а тому вирок Трускавецького міського суду Львівської області від 11.08.2015 року та ухвала Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 31.07.2017 року не враховуються.
Разом з тим, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_5 послідовно, як під час досудового розслідування так і судового розгляду, визнавав свою вину у скоєному та щиро розкаювався. 
Також суд враховує конкретні обставини справи, а саме: незначну вартість викраденого майна, суспільно-корисну поведінку ОСОБА_5 , що передувала вчиненню кримінального правопорушення і пов`язана з участю обвинуваченого у захисті України від збройної агресії російської федерації за призовом на військову службу під час мобілізації в серпні 2024 року, що підтверджується витягами з наказів командира військової частини НОМЕР_1 №144 від 15.08.2024 року, №181 від 18.09.2024 року, №288 від 23.12.2024 року та №74 від 15.03.2025 року та довідкою командира вказаної військової частини № НОМЕР_2 від 18.05.2025 року.
Згідно повідомлення директора КНП «Хмельницький обласний центр психічного здоров`я» ОСОБА_5 у вказаному закладі на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває. 
Відповідно до досудової доповіді уповноваженого органу пробації ризик вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_5 , як і ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюються, як середні. При цьому, на думку, уповноваженого органу пробації досліджена інформація, що характеризує особу обвинуваченого ОСОБА_5 свідчить про можливість його виправлення без ізоляції від суспільства.
Не погоджуючись з таким висновком органу пробації, суд зазначає, що у вказаному висновку попри посилання на відомості про притягнення обвинуваченого до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом в стані сп`яніння ст.130 КУпАП, не враховано історію та інтенсивність притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності в минулому. При цьому, з незрозумілих підстав зазначено про те, що ОСОБА_5 в силу ст.89 КК України є не судимим, що суперечить вищевказаним відомостям про те, що обвинувачений не відбув усіх покарань згідно вироку Трускавецького міського суду Львівської області від 11.08.2015 року та ухвали Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 31.07.2017 року, зокрема громадських робіт і від такого покарання не звільнений Разом з тим, розгляд кримінального провадження про ухилення ОСОБА_5 від відбування такого покарання за ч.2 ст.389 КК України станом на 2025 рік не завершене. 
В якості обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 суд враховує його щире каяття.
Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Таким чином, приймаючи до уваги вищенаведене, з врахуванням характеру і ступеню суспільної небезпеки вчиненого, всіх даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 та вищевказаних конкретних обставин справи, наявності пом`якшуючої покарання обставини та відсутності обставин, що обтяжують покарання, позиції прокурора, потерпілої та сторони захисту, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_5 покарання за вчинення злочину передбаченого ч.4 ст.185 КК України в межах санкції зазначеної частини статті Кримінального Кодексу у виді позбавлення волі в мінімальному розмірі.
Разом з тим, ОСОБА_5 на підставі ч.5 ст.72 КК України підлягає зарахуванню у строк призначеного покарання, як відбуте, термін його попереднього ув`язнення під час судового розгляду, з моменту затримання,тобто з 07.11.2025 року до дня набрання вироком законної сили.
Враховуючи прийняте судом рішення про засудження ОСОБА_5 до покарання у виді позбавлення волі, яке слід відбувати реально, продовження існування ризиків на підставі, яких обвинуваченому було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою та з метою забезпечення виконання вироку суду такий запобіжний захід до набрання вироком законної сили слід залишити без змін. 
Арешт на майно у вказаному кримінальному провадженні не накладався.
Згідно ст.100 КПК України речові докази по справі, зазначені в постановах слідчого від 23 та 29 травня 2025 року, а саме: банківську картку «Укргазбанк» та паспорт на ім`я ОСОБА_5 , флісову кофту зеленого кольору зразка ЗСУ, рюкзак зеленого кольору, піксельний, зразка ЗСУ, які передані ОСОБА_5 згідно розписок останнього від 29.05.2025 року на відповідальне зберігання – слід вважати поверненими за належністю.
Відповідно до ст.124 КПК України документально підтверджені процесуальні витрати по справі, пов`язані із залученням експертів в загальній сумі - 5348 (п`ять тисяч триста сорок вісім) грн. 40 коп. слід стягнути з ОСОБА_5 на користь держави. 
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349 ч.3, 369-371, 373, 374 КПК України, - 
УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.185 КК України на підставі якої призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_5 у строк призначеного покарання, як відбуте термін його попереднього ув`язнення під час судового провадження, з моменту затримання, тобто з 07.11.2025 року до дня набрання вироком законної сили.
Термін відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з дня набрання вироком законної сили. 
До набрання вироком законної сили, раніше обраний ОСОБА_5 запобіжний захід – у виді тримання під вартою – залишити без змін.
Речові докази по справі, зазначені в постановах слідчого від 23 та 29 травня 2025 року, а саме: банківську картку «Укргазбанк» та паспорт на ім`я ОСОБА_5 , флісову кофту зеленого кольору зразка ЗСУ, рюкзак зеленого кольору, піксельний, зразка ЗСУ, які передані ОСОБА_5 на відповідальне зберігання – вважати поверненими за належністю.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави - 5348 (п`ять тисяч триста сорок вісім) грн. 40 коп. процесуальних витрат. 
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, а обвинуваченим ОСОБА_5 , який утримується під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії вироку. 
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. 

Суддя: ОСОБА_7