Єдиний унікальний номер 599/1945/25
Номер провадження 2/599/110/2026

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"14" січня 2026 р. Зборівський районний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді Чорної В.Г. за участю секретаря судового засідання Грицай О.П., представника позивача Мартинюк Зеновія Івановича, відповідача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Зборові в режимі відеоконференц зв`язку цивільну справу за позовною заявою Державної екологічної інспекції у Тернопільській області до ОСОБА_1 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Акціонерне товариство "Укрзалізниця" в особі: Регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення збитків, заподіяних державі в результаті порушення вимог природоохоронного законодавства,
ВСТАНОВИВ:
позивач Державна екологічна інспекція у Тернопільській області звернулася до суду із позовом до відповідача ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної порушенням вимог природоохоронного законодавства у розмірі 73064 грн 59 коп. та 3028 грн судових витрат. 
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що Зборівським відділенням поліції № 2 м. Зборів Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області здійснювалася перевірка факту, щодо порізки (обрізки) дерев у АДРЕСА_1 . За наслідками перевірки уповноваженими особами відділення поліції № 2 м. Зборів Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області відібрано пояснення у заявника (начальника виробничої дільниці № 5 Львівської дистанції захисних лісонасаджень Будівського Д.Д.), жителів вул. Зарічна в тому числі гр. ОСОБА_1 . З наслідками розгляду справи складені протоколи та скеровано на розгляд Державній екологічній інспекції у Тернопільській області для застосування заходів адміністративної відповідальності до осіб правопорушників.
Встановлено, що мешканцем АДРЕСА_1 ОСОБА_1 навпроти власного домогосподарства, самовільно, без наявності на це спеціального дозволу (лісорубного квитка) у захисній смузі пошкодив до ступеня неприпинення росту 13 дерев породи «Ясен», з яких 1 дерево сухостійне, шляхом обрізки крон дерев, а також незаконно зрізав 1 сухостійне дерево породи « Ясен», що зафіксовано польовою переліковою відомістю. Заміри пнів проведено вимірювальною рулеткою свідоцтв про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 31.07.2024 року № ТФ/2969/Г. 
Уповноваженою особою інспекції у відповідності до вимог КУпАП, інструкції з оформлення Дежавною екологічною інспекцією України та її територіальними органами матеріалів про адміністративні правопорушення 27.03.2025 року відносно гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 , складено протокол про адміністративне правопорушення №007902 за вчинене адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.65-1 КУпАП. Того ж дня державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Тернопільської області за наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення винесено постанову про накладення адміністративного стягнення № 11, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 65-1 КУпАП, ч.1 ст.105 Лісового кодексу України та ст.40 Закону України «Про рослинний світ» із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.
Висновком Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у Постанові від 29 квітня 2020 року (справа № 686/4557/18), суд підтверджує позицію, згідно з якою «закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні адміністративного правопорушення».
Згідно проведеного розрахунку, розмір шкоди заподіяної лісу пошкодженням 13 дерев породи «Ясен» та незаконною порубкою 1 сухостійного дерева породи «Ясен» сумарно становить 73064 грн 59 коп., яку позивач просить стягнути з ОСОБА_1 та 3028 грн судові витрати.
Ухвалою судді Зборівського районного суду Тернопільської області від 28 листопада 2025 року відкрито провадження в цивільній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 16 грудня 2025 року. 
08 грудня 2025 року представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Акціонерного товариства "Укрзалізниця" в особі: Регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства «Українська залізниця» - Тригуб Ольга Олегівна подала клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку. /а.с. 30/ та 
11 грудня 2025 року представник Державної екологічної інспекції у Тернопільській області - Жмуд Наталія Володимирівна подала клопотання про участь в судовому засіданні 
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та зіслався на обставини викладені в позові. Також вважає безпідставним клопотання про зменшення розміру відшкодування враховуючи майновий стан відповідача.
Представник регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська Залізниця» 19 грудня 2025 року клопотання про розгляд справи без її участі. 
Відповідач ОСОБА_1 позовні вимоги визнав частково, пояснив він діяв у стані крайньої необхідності, оскільки дерева при падінні загрожували його життю та здоров`ю, пошкодженню майна. Також відповідач просив врахувати, що він є пенсіонером, особою, з ІІІ групою інвалідності, отримує пенсію 4394 грн 11 коп., є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році, має на утриманні перестарілу матір, тому задоволення вимог в повному обсязі може призвести до важкого матеріального становища.
У відповідності до положень ст.13 та ст.81 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.
Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав.
Згідно із статтею 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності українського народу. Від імені українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону «Про охорону навколишнього природного середовища», державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають навколишнє середовище, як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і не використовувані в народному господарстві в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.
Ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місце розташуванням виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно - гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах.
Згідно приписів ч. 1 ст. 4 Лісового кодексу України, до лісового фонду України належать лісові ділянки, в тому числі захисні насадження лінійного типу, площею не менше 0,1 гектара.
Відповідно до пп. З п. 2 «Порядку поділу лісів на категорії та виділення особливо захисних лісових ділянок», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2007 №733, до лісів відноситься також захисні ліси, та згідно пп. 1 п. 7 цього ж Порядку до категорії захисних лісів, відносяться лісові ділянки (смуги лісів), розташовані у смугах відведення каналів, залізниць та автомобільних доріг.
Виходячи з приписів ст. 1 Лісового кодексу України, усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави.
Лісові відносини в Україні регулюються Конституцією України, Законом України "Про охорону навколишнього природного середовища", Лісовим кодексом України, іншими законодавчими актами України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.
У відповідності до вимог ст. 16, ч. 1,4 ст. 17 Лісового кодексу України, право користування лісами здійснюється в порядку постійного та тимчасового користування лісами.
Згідно приписів п. 1 ст. 67 Лісового кодексу України, заготівля деревини, вважається спеціальним використанням лісових ресурсів, яке у відповідності до вимог ст. 69 Кодексу, проводиться за спеціальним дозволом - лісорубним квитком або лісовим квитком. Спеціальний дозвіл видається власниками лісів або постійними лісокористувачами у встановленому порядку також на проведення інших рубок та робіт, пов`язаних і не пов`язаних із веденням лісового господарства.
Відповідно до ст. 105 Лісового кодексу України, порушення лісового законодавства, тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність відповідно до закону.
У постійне користування, ліси на землях державної власності для ведення лісового господарства без встановлення строку, надаються спеціалізованим державним лісогосподарським підприємствам, іншим державним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані лісогосподарські підрозділи. Право постійного користування лісами посвідчується державним актом на право постійного користування земельною ділянкою.
Акціонерне товариство «Укрзалізниця» в особі: Регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» в розумінні вимог ст. ст. 17, 19 Лісового кодексу України, (в даному випадку) відноситься до постійних лісокористувачів, яке наділене обов`язком ведення лісове господарство на основі матеріалів лісовпорядкування, в межах і спосіб передбачений лісовим законодавством.
Відповідно до п. а) ч. 11 ст. 20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить: організація і здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства: про природно - заповідний фонд України.
Відповідно до п. 15 ч. 2 Розділу II «Положення про Державну екологічну інспекцію у Тернопільській області», затвердженого Наказом Державної екологічної інспекції України від 01.03.2023р. № 44, (із змінами та доповненнями) Інспекція здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог: про охорону, захист, використання та відтворення лісів, зокрема щодо здійснення комплексу необхідних заходів захисту для забезпечення охорони лісів від пожеж, незаконних рубок, шкідників і хвороб, пошкодження внаслідок антропогенного та іншого шкідливого впливу, застосування пестицидів і агрохімікатів у лісових господарствах.
Судом встановлено, що Державною екологічною інспекцією у Тернопільській області складено протокол про адміністративне правопорушення №007902 від 27 березня 2025 року, в якому зазначено, що громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована адреса місця проживання АДРЕСА_2 , об 11:30 год. 20 лютого 2025 року навпроти власного домогосподарства, самовільно, без наявності на це спеціального дозволу - лісорубного квитка пошкодив до ступеня неприпинення росту тринадцять дерев породи «Ясен», з яких одне дерево сухостійне, шляхом обрізки крон дерев від стовбура (кронування) та зрізав одне сухостійне дерево породи «Ясен» - відділивши стовбур від пня, що зафіксовано польовою переліковою відомістю. Вказані дерева зростали у захисних лісонасадженнях регіональної філії «Львівська залізниця» за напрямком Тернопіль - Красне км 1361 ПК 1-5 права сторона колії за ходом зростання кілометрів, у кварталі №4а, виділ № НОМЕР_2 на земельній ділянці з кадастровим номером 6122689200:02:001:0434 на території Озернянської територіальної громади Тернопільського району Тернопільської області.
Дозвільний документ на проведення виконаних робіт, Акціонерним товариством «Укрзалізниця» в особі: Регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» - не видавався.
Постановою Державного екологічної інспекції у Тернопільській області № 11 від 27 березня 2025 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.65-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу - 510 грн.
Згідно проведеного розрахунку, розмір шкоди заподіяної лісу пошкодженням 13 дерев породи «Яснен» та незаконною порубкою 1 сухостійного дерева породи «Ясен» сумарно становить 73064 грн 59 коп.
Розрахунок шкоди проведено керуючись додатками 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 року №665 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу».
Виходячи з викладеного вище, суд доходить висновку, що відповідач своїми діями, завдав шкоду, яку добровільно не відшкодував. 
Статтею 66 Конституції України визначено, що кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.
Відповідно до ч. 4 ст.68, ст.69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.
Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.
Згідно з ч. 3 ст.40 КУпАП, в даному випадку питання про відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, вирішується в порядку цивільного судочинства.
Відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Одночасно відповідно до ч.4 ст. 1193 ЦК України суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням злочину.
Враховуючи вище зазначене положення ЦК України, пенсійний вік відповідача та що він є особою з ІІІ групою інвалідності, рівень доходу, що є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році, що підтверджується посвідченням категорія 2 серія НОМЕР_3 видане 27 грудня 1993 року Тернопільською облдержадміністрацією, має на утриманні престарілу матір, принцип розумності та справедливості, суд вважає за доцільне зменшити розмір відшкодування шкоди за порушення вимог природоохоронного законодавства до 24000 грн, оскільки задоволення вимог в повному обсязі може призвести до тривалого важкого матеріального становища ОСОБА_1 .
Аналогічні за змістом правові висновки викладені у постановах Верховного Суду: від 15 квітня 2019 року у справі №599/2215/16, від 19 червня 2019 року у справі № 742/1968/16-ц.
Крім того, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 3028 грн сплачений позивачем при зверненні із позовом до суду.
Керуючись ст.ст. 12, 81, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 16, ч. 1,4 ст.17, 67, 69 Лісового кодексу України, 1166, 1193 ЦК України, 
УХВАЛИВ:
позов задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 АДРЕСА_3 ) – 24000 грн (двадцять чотири тисячі гривень) шкоди, завданої в результаті порушення вимог природоохоронного законодавства на користь спеціального фонду Озернянської сільської ТГ р/р UА298999980333179331000019667, код класифікації доходів бюджету 24062100, ідентифікаційний код отримувача 37977599, ГУК у Тернопільській області.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 АДРЕСА_3 ) 3028,00 грн, судового збору на користь Державної екологічної інспекції у Тернопільській області на наступні реквізити р/р НОМЕР_4 , - ідентифікаційний код одержувача - 37977693, ДКСУ м. Київ.
Рішення суду може бути оскаржене в загальному порядку до Тернопільського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 

Суддя Зборівського
районного суду В.Г. Чорна