Україна
Донецький окружний адміністративний суд 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2026 року Справа№200/9486/25 

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Молочної І. С., розглянувши в порядку спрощеного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом адвоката Михайленка Дмитра Петровича в інтересах ОСОБА_1 до Військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ

03 грудня 2025 року адвокат Михайленко Дмитро Петрович в інтересах ОСОБА_1 , позивача, звернувся з позовом до Донецького окружного адміністративного суду з вимогами до Військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1 :
- визнати протиправною бездіяльність Військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо не розгляду скарги ОСОБА_1 від 26 серпня 2025 року та доповнення до неї від 15 жовтня 2025 року на довідку Військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 від 25 квітня 2025 року за №2025-0624-1402-0521-0, якою ОСОБА_1 на підставі статей 39-Б, 23-Б, 40-В графи ІІ розкладу хвороб, графи 1 ТДВ визнаний придатним до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, логістики зв`язку, оперативного забезпечення, охорони;
- зобов`язати Військово-лікарську комісію ІНФОРМАЦІЯ_2 розглянути скаргу ОСОБА_1 від 26 серпня 2025 року та доповнення до неї від 15 жовтня 2025 року на довідку Військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 від 25 квітня 2025 року за №2025-0624-1402-0521-0, якою ОСОБА_1 на підставі статей 39-Б, 23-Б, 40-В графи ІІ розкладу хвороб, графи 1 ТДВ визнаний придатним до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, логістики зв`язку, оперативного забезпечення, охорони, та скасувати її в зв`язку з проведенням огляду з порушенням вимог діючого законодавства, а саме: статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» та абзацами 5, 6, 7 пункту 2.1 глави 2 розділу I, пункту 3.3. глави 3 розділу 2 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого Наказом Міністерства оборони України №402 від 14 серпня 2008 року.
За змістом викладеного за направленням ІНФОРМАЦІЯ_4 проведено медичний огляд позивача, та відповідно до довідки військово-лікарської комісії від 25 квітня 2025 року №2025-0624-1402-0521-0 позивача на підставі статей 39-Б, 23-Б, 40-В графи ІІ розкладу хвороб, графи 1 ТДВ визнано придатним до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, логістики зв`язку, оперативного забезпечення, охорони. При цьому, проігнорувано наявне у позивача свідоцтво про хворобу №109 від 12 січня 2011 року лікарсько-експертної комісії при ГУ МНС в Донецькій області, та наступні діагнози: хронічний криптогенний гепатит з порушенням білірубінтвірній функції печінки у стадії нестійкої ремісії, хронічний холецистопанкреатит у стадії ремісії, хронічний бронхіт, стадія ремісії, ДН0, хронічний простатит у стадії ремісії. На довідку позивачем військово-лікарської комісії від 25 квітня 2025 року №2025-0624-1402-0521-0 подано скаргу до Центральної Збройних Сил України, яку скеровано за належністю до військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 . З листа №2/1/3/6574 від 07 жовтня 2025 року вбачається, що позивач повинен повторно пройти військово-лікарську комісію при ІНФОРМАЦІЯ_1 . На вказаний лист направлено доповнення до скарги від 15 жовтня 2025 року щодо надання оцінки довідці військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 від 25 квітня 2025 року №2025-0624-1402-0521-0 з урахуванням проведення безпідставного повторного огляду, оскільки свідоцтво про хворобу №109 від 12 січня 2011 року позивача є дійсним, ніким не оспорювалось, не оскаржувалось і не скасовувалось. Вказане доповнення отримано ІНФОРМАЦІЯ_5 27 жовтня 2025 року, проте, станом на подачу позовної заяви відповідь не надійшла.
Відповідач проти задоволення заявлених позивачем вимог заперечував, просив суд відмовити в задоволенні позову. У наданому до суду відзиві на позов відповідач зазначив, що позивач вправі оскаржувати прийняте рішення до військово-лікарської комісії вищого рішення та клопотати про проведення його медичного огляду лікарями Центральної військово-лікарської комісії. Центральна військово-лікарська комісія має право розглядати, переглядати, скасовувати, затверджувати, не затверджувати, контролювати постанови будь-якої військово-лікарської комісії Збройних Сил України. Остаточне рішення про придатність чи непридатність військовослужбовця до військової служби може бути прийнято Центральною військово-лікарською комісією. Крім того, відповідач зауважив, що ІНФОРМАЦІЯ_5 надано відповідь на скаргу від 26 серпня 2025 року та належним чином надіслано на електрону адресу адвоката Дмитра Михайленка. На адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 скарга надійшла 03 жовтня 2025 року.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 08 грудня 2025 року позовну заяву залишено без руху позивачу встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 15 грудня 2025 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та витребувано визначені судом докази по справі. Вирішено ряд процесуальних питань.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 12 січня 2026 року повторно витребувано у відповідача визначені судом докази по справі.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 16 січня 2026 року витребувано у відповідача визначені судом докази по справі.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , має реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .
Відповідно до довідки військово-лікарської комісії від 24 червня 2025 року №2025-0624-1402-0521-0 проведено медичний огляд «ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_4 » солдата (запасу) ОСОБА_1 24 червня 2025 року. На підставі статей 39-Б, 23-Б, 40-В графи ІІ розкладу хвороб, графи 1 ТДВ позивача визнано придатним до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, логістики зв`язку, оперативного забезпечення, охорони. З якою позивача ознайомлено під підпис 04 серпня 2025 року.
26 серпня 2025 року представник позивача в інтересах останнього звернувся до ЦВЛК Збройних Сил України із скаргою, в якій зазначив наступне.
«Відповідно до Договору про надання правничої допомоги №2/8 від 19 серпня 2025 року з Адвокатським Бюро «Михайленко і партнери» адвокату Михайленко Д.П. доручено бути представником громадянина ОСОБА_1 , у всіх підприємствах, установах і організаціях України не залежно від форми власності, а також у судах України всіх юрисдикції та інстанцій.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІПН НОМЕР_2 , з грудня 1992 року по 27 січня 2011 року проходив службу в органах МВС та МНС.
Перебував на спеціальному військовому обліку.
Відповідно до свідоцтва про хворобу №109 від 12 січня 2011 року лікарсько- експертної комісії при ГУ МНС в Донецькій області на підставі статей 39-Б, 40- В, 64-Б, 54-Б, 46-Г, 68-Г графи ПІ Розкладу хвороб та Таблиці додаткових вимог (додаток № 1 до положення, введеного в дію наказом Міністра оборони України № 402-2008., за сукупністю захворювань) визнаний Непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку.
Наказом №5 від 27 січня 2011 року по особовому складу Головного управління МНС України в Донецькій області параграф 5 майора служби цивільного захисту, заступника начальника з питань реагування на надзвичайні ситуації Костянтинівського міського відділу Головного управління МНС України в Донецькій області відповідно до Положення про порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту ЗВІЛЬНЕНО зі служби у ВІДСТАВКУ (з виключенням з військового обліку) за пунктом 99, підпунктом «3» (за станом здоров`я).
Разом з цим, ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_1 необґрунтовано поставлений на військовий облік і за направленням ІНФОРМАЦІЯ_8 йому проведено медичний огляд та відповідно до довідки ВЛК від 25 квітня 2025 року за №2025-0624-1402-0521-0 ОСОБА_1 на підставі статей 39-Б, 23-Б, 40-В графи II розкладу хвороб, графи 1 ТДВ визнаний придатним до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, логістики зв`язку, оперативного забезпечення, охорони.
Вказану довідку ОСОБА_1 отримав 04 серпня 2025 року.
Так, при проведенні ВЛК 24 червня 2025 року військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_9 не прийнято до уваги свідоцтва про хворобу №109 від 12 січня 2011 року лікарсько-експертної комісії при ГУ МНС в Донецькій області на підставі статей 39-Б, 40-В, 64-Б, 5 4-Б, 46-Г, 68-Г графи ІІІ Розкладу хвороб та Таблиці додаткових вимог (додаток № 1 до положення, введеного в дію наказом Міністра оборони України №402-2008, за сукупністю захворювань) визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку та безпідставно проведено повторну ВЛК, що не передбачено діючим законодавством.
Далі, при проведенні ВЛК 24 червня 2025 року військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_9 проігноровані наступні діагнози: хронічний криптогенний гепатит з порушенням білірубінтвірній функції печінки у стадії нестійкої ремісії, хронічний холецистопанкреатит у стадії ремісії, хронічний бронхіт, стадія ремісії, ДНО, хронічний простатит у стадії ремісії.
Таким чином, вважаю, що рішення ВЛК від 24 червня 2025 року є необґрунтованим та незаконним, і підлягає скасуванню без проведення повторного огляду.
На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 16, 20 Закону України «Про звернення громадян», глави 2 розділу І Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого Наказом Міністерства оборони України №402 від 14 серпня 2008 року, прошу:
Перевірити обґрунтованість її прийняття та скасувати її, як винесену необґрунтовано та безпідставно.».
29 вересня 2025 року Центральна військово-лікарська комісія Збройних Сил України листом вих.№598/9/23402 надала відповідь на скаргу адвоката Михайленка Дмитра Петровича щодо перегляду, скасування постанови військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 про ступінь придатності до військової служби солдата запасу ОСОБА_1 згідно довідки ВЛК від 24 червня 2025 року №2025-0624-1402-0521-0. За результатами розгляду повідомлено наступне.
«Згідно вимог пункту 3.3 глави 3 розділу І Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року №402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 17 листопада 2008 року №1109/15800, зі змінами (далі - Положення), скарги на дії (бездіяльність) чи постанови ВЛК районних (міських) ТЦК та СП подаються за підпорядкованістю до ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_10 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , обласних ТЦК та СП, ТЦК та СП Автономної Республіки Крим.
Дії (бездіяльність), рішення, постанови, прийняті ВЛК обласних (Київського міського, ІНФОРМАЦІЯ_11 , ТЦК та СП Автономної Республіки Крим, оскаржуються в штатних ВЛК.
Ураховуючи вищезазначене, керуючись пунктом 3.3 глави 3 розділу І Положення, скарга адвоката Михайленка Д.П. в інтересах солдата запасу ОСОБА_1 направляється за належністю до ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_12 .».
07 жовтня 2025 року ІНФОРМАЦІЯ_5 листом вих.№2/1/3/6574 надав відповідь на заяву щодо незгоди з постановою військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_9 , в якій зазначив наступне.
«Відповідно до пункту 2.8 підпункту 2.8.3 розділу II Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року №402, зареєстрованого в міністерстві юстиції України, зі змінами (далі - Положення), пропонуємо Вам представити громадянина ОСОБА_1 23 жовтня 2025 року, для проходження військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_12 з метою визначення ступеню придатності до військової служби.
За адресою: АДРЕСА_1 , консультативно діагностичне відділення, з 09:00 години.
При собі необхідно мати:
- паспорт громадянина України;
- реєстраційний номер облікової картки платника податків (індивідуальний ідентифікаційний номер);
- військово-обліковий документ та актуалізовані станом на дату безпосереднього огляду дані з додатку РЕЗЕРВ +;
- фото 3x4;
- завірені копії додатку 13 (картка обстеження та медичного огляду) та додатку 4 (довідка ВЛК) до Положення (результати медичного огляду ІНФОРМАЦІЯ_7 );
- оригінали і ксерокопії всіх медичних документів, які засвідчують його стан здоров`я (форма 025/о, виписки про лікування, рентгенологічні знімки тощо).
- за відсутності вище вказаних документів, розгляд заяви по суті, ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_13 проводитися не буде.».
15 жовтня 2025 року представник позивача в інтересах останнього звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 із доповненням до скарги від 26 серпня 2025 року, в якій зазначив наступне.
«Відповідно до Договору про надання правової допомоги №2/8 від 19 серпня 2025 року з Адвокатським Бюро «Михайленко і партнери», адвокату Михайленко Д.П. доручено бути з представником громадянина ОСОБА_1 , у всіх підприємствах, установах і організаціях України не залежно від форми власності, а також у судах України всіх юрисдикції та інстанцій.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІПН НОМЕР_2 , з грудня 1992 року по 27 січня 2011 року проходив службу в органах МВС та МНС.
Перебував на спеціальному військовому обліку.
Відповідно до свідоцтва про хворобу №109 від 12 січня 2011 року лікарсько- експертної комісії при ГУ МНС в Донецькій області на підставі статей 39-Б, 40-В, 64-Б, 54-Б, 46-Г, 68-Г графи ІІІ Розкладу хвороб та Таблиці додаткових вимог (додаток №1 до положення, введеного в дію наказом Міністра оборони України №402-2008, за сукупністю захворювань) визнаний Непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку.
Наказом №5 від 27 січня 2011 року по особовому складу Головного управління МНС України в Донецькій області параграф 5 майора служби цивільного захисту, заступника начальника з питань реагування на надзвичайні ситуації Костянтинівського міського відділу Головного управління МНС України в Донецькій області відповідно до Положення про порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту ЗВІЛЬНЕНО зі служби у ВІДСТАВКУ (з виключенням з військового обліку) за пунктом 99, підпунктом «3» (за станом здоров`я).
Разом з цим, як пізніше з`ясувалось, ІНФОРМАЦІЯ_14 ОСОБА_1 необґрунтовано поставлений на військовий облік (з цього приводу подано позовну заяву до Донецького окружного адміністративного суду) і за направленням ІНФОРМАЦІЯ_8 йому проведено медичний огляд та відповідно до довідки ВЛК від 25 квітня 2025 року за №2025-0624-1402-0521-0 ОСОБА_1 на підставі статей 39-Б, 23-Б, 40-В графи II розкладу хвороб, графи 1 ТДВ визнаний придатним до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, логістики зв`язку, оперативного забезпечення, охорони.
На вказану постанову подана скарга до ЦВЛК Збройних Сил України від 26 серпня 2025 року, яка передана Вам для розгляду листом №598/9/23402 від 29 вересня 2025 року.
07 жовтня 2025 року від Вас надійшов лист за №2/1/3/6574 з пропозицією підставити
громадянина ОСОБА_1 для проходження ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_12 для визначення ступеню придатності до військової служби, а також зазначений перелік документів, які він повинен мати при собі.
На підставі викладеного, керуючись статтями 1, 5, 7, 16, 19, 20 Закону України «Про звернення громадян», прошу:
Дати оцінку законності та обґрунтованості направлення ІНФОРМАЦІЯ_15 , а також проведення ВЛК при вказаному ІНФОРМАЦІЯ_7 огляду ОСОБА_1 з урахуванням того, що відповідно до свідоцтва про хворобу №109 від 12 січня 2011 року лікарсько-експертної комісії при ГУ МНС в Донецькій області на підставі статей 39-Б, 40-В, 64-Б, 54-Б, 46-Г, 68-Г графи III Розкладу хвороб та Таблиці додаткових вимог (додаток №1 до положення, введеного в дію наказом Міністра оборони України №402-2008, за сукупністю захворювань) визнаний «Непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку» (тобто, зазначити чи законні дії ІНФОРМАЦІЯ_8 та відповідного ВЛК щодо перегляду наявного рішення ВЛК (до свідоцтва про хворобу №109 від 12 січня 2011 року) про визнання ОСОБА_1 непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку, оскільки Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затверджене наказом Міністерства оборони України №402 від 14 серпня 2008 року не передбачає таку процедуру.
Про результати розгляду прошу повідомити мене у встановлений законом строк на зазначену адресу.
В разі не встановлення зазначених порушень, ОСОБА_1 з`явиться (якщо раніше рішенням суду не визнають безпідставним та незаконним його повторний взяття на облік 30 травня 2025 року працівниками ІНФОРМАЦІЯ_16 ) для проходження ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_17 ( АДРЕСА_1 ), з зазначеними документами, окрім завіреного копії додатку 13 (картка обстеження та медичного огляду) та додатку 4 (довідка ВЛК) до положення (результатами медичного огляду ІНФОРМАЦІЯ_7 ), оскільки вони не видавались на руки ОСОБА_1 та є в розпорядженні підлеглої ВЛК, і можуть бути витребувані самостійно, як здійснений доступ до Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг» та електронного кабінету призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Резерв+».
Одночасно роз`яснюю, що у Розділу І Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затверджене наказом Міністерства оборони України №402 від 14 серпня 2008 року, є посилання на Закон України «Про звернення громадян», то відповідно до статті 7 зазначеного Закону забороняється відмовляти в розгляді звернень (заяв та скарг) громадян.».
Суд зауважує, що сторонами не оскаржується той факт, що правильними реквізитами довідки військово-лікарської комісії відповідно до якої проведено медичний огляд «ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_4 » солдата (запасу) ОСОБА_1 24 червня 2025 року є: «від 24 червня 2025 року №2025-0624-1402-0521-0», відтак, у суду наявні всі підстави вважати, що зазначення представником позивача реквізитів такої довідки – «від 25 квітня 2025 року за №2025-0624-1402-0521-0» є опискою.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ, ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ, ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частин першої, другої статті 1 Закону України від 25 березня 1992 року №2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (у редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин) (далі – Закон №2232-XII) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Частиною першою статті 2 Закону №2232-XII встановлено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави є військовозобов`язаними (частина дев`ята статті 1 Закону №2232-XII).
Згідно з частиною десятою статті 1 Закону №2232-XII громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема, проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.
Частиною 11 статті 38 Закону №2232-XII визначено, що призовники, військовозобов`язані, резервісти в разі зміни їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), номерів засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти), освіти, місця роботи, посади зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідні органи, де вони перебувають на військовому обліку, у тому числі у випадках, визначених Кабінетом Міністрів України, через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-телекомунікаційні системи.
Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року №1487 (у редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин), визначає механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовий облік) центральними і місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами (далі - державні органи), органами місцевого самоврядування, органами військового управління (органами управління), військовими частинами (підрозділами) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, підприємствами, установами та організаціями, закладами освіти, закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності (далі - підприємства, установи та організації), а також визначає особливості ведення військового обліку громадян України, які постійно або тимчасово перебувають за кордоном.
Підпунктом 4 пункту 1 Додатку 2 «Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року №1487, передбачено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні проходити медичний огляд та лікування в закладах охорони здоров`я згідно з рішеннями комісій з питань взяття на військовий облік, направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарських комісій районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я СБУ, а у розвідувальних органах - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії розвідувальних органів.
Як встановлено судом вище, відповідно до довідки військово-лікарської комісії від 24 червня 2025 року №2025-0624-1402-0521-0 проведено медичний огляд «ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_4 » солдата (запасу) ОСОБА_1 24 червня 2025 року. На підставі статей 39-Б, 23-Б, 40-В графи ІІ розкладу хвороб, графи 1 ТДВ позивача визнано придатним до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, логістики зв`язку, оперативного забезпечення, охорони. З якою позивача ознайомлено під підпис 04 серпня 2025 року.
Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року №402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 17 листопада 2008 року №1109/15800, визначає процедуру проведення військово-лікарської експертизи військово-лікарськими комісіями, визначеними у главі 2 цього розділу. Це Положення поширюється на військовослужбовців Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту, членів їх сімей, призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також військовослужбовців Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та членів їх сімей, громадян, які добровільно вступають на військову службу (навчання) за контрактом у Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України, та осіб, звільнених з військової служби в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, для яких військово-лікарська експертиза проводиться військово-лікарськими комісіями, утвореними в закладах охорони здоров`я Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України та при закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності (пункт 1.1. глави 2 розділу I).
Відповідно до пункту 1.2. глави 2 розділу I Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року №402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 17 листопада 2008 року №1109/15800, військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби, служби у військовому резерві військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Абзацами 1-7 пункту 2.1. глави 2 розділу I Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року №402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 17 листопада 2008 року №1109/15800, передбачено, що для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).
Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії.
ВЛК приймають постанови у тому числі на виїзних засіданнях та, в окремих випадках (лікування за кордоном) - дистанційно.
Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.
Постанови ВЛК можуть бути відмінені або скасовані штатними ВЛК.
Постанова ВЛК скасовується у випадках, коли попередня постанова ВЛК на дату її прийняття не відповідала законодавству та/або була прийнята на підставі недійсних документів.
Постанова ВЛК відміняється у випадках, коли необхідно привести зміст попередньої постанови ВЛК (яка була прийнята правильно) у відповідність до чинного законодавства.
Відповідно до підпункту 2.3.1. пункту 2.3. глави 2 розділу I Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року №402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 17 листопада 2008 року №1109/15800, ЦВЛК є органом військового управління, який здійснює керівництво ВЛК регіонів у Збройних Силах України та є керівним органом із військово-лікарської експертизи в Збройних Силах України.
Підпунктом 2.3.4. пункту 2.3. глави 2 розділу I Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року №402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 17 листопада 2008 року №1109/15800, встановлено, ЦВЛК має право, зокрема, розглядати, переглядати, скасовувати, відміняти, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК (лікарсько-льотної комісії (далі - ЛЛК)) Збройних Сил України.
Як вже встановлено судом, 26 серпня 2025 року представник позивача в інтересах останнього звернувся до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України із скаргою, в якій серед іншого просив перевірити обґрунтованість прийняття довідки військово-лікарської комісії від 24 червня 2025 року №2025-0624-1402-0521-0, та скасувати її, як винесену необґрунтовано та безпідставно.
29 вересня 2025 року Центральна військово-лікарська комісія Збройних Сил України листом вих.№598/9/23402 надала відповідь на скаргу адвоката Михайленка Дмитра Петровича щодо перегляду, скасування постанови військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 про ступінь придатності до військової служби солдата запасу ОСОБА_1 згідно довідки військово-лікарської комісії від 24 червня 2025 року №2025-0624-1402-0521-0, в якій серед іншого повідомила, що керуючись пунктом 3.3 глави 3 розділу І Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року №402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 17 листопада 2008 року №1109/15800, скарга адвоката Михайленка Д.П. в інтересах солдата запасу ОСОБА_1 направляється за належністю до військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 .
07 жовтня 2025 року ІНФОРМАЦІЯ_5 листом вих.№2/1/3/6574 надав відповідь на заяву щодо незгоди з постановою військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 , в якій серед іншого зазначив, що відповідно до пункту 2.8 підпункту 2.8.3 розділу II Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року №402, зареєстрованого в міністерстві юстиції України, зі змінами, пропоновано представити громадянина ОСОБА_1 23 жовтня 2025 року, для проходження військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою визначення ступеню придатності до військової служби.
Після отримання зазначеного листа, що не є спірним у справі, 15 жовтня 2025 року представник позивача в інтересах останнього звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 із доповненням до скарги від 26 серпня 2025 року.
В контексті наведеного суд зазначає про те, що відповідно до частини першої статті 1 Закону України від 02 жовтня 1996 року №393/96-ВР «Про звернення громадян» (у редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин) (далі – Закон №393/96-ВР) громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, медіа, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.
Згідно зі статтею 3 Закону №393/96-ВР під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.
Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.
Відповідно до частини першої статті 5 Закону №393/96-ВР звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.
Частинами першою, четвертою статті 7 Закону №393/96-ВР звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду. Забороняється направляти скарги громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються.
За змістом статті 18 Закону №393/96-ВР громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування має право, зокрема, одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги.
Питання розгляду скарг громадян врегульовано статтею 16 Закону №393/96-ВР, відповідно до якої, скарга на дії чи рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, об`єднання громадян, медіа, посадової особи подається у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства, а в разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням - безпосередньо до суду. Громадянин може подати скаргу особисто або через уповноважену на це іншу особу. Скарга в інтересах громадянина за його уповноваженням, оформленим у встановленому законом порядку, може бути подана іншою особою, трудовим колективом або організацією, яка здійснює правозахисну діяльність.
Відповідно до норм статті 19 Закону №393/96-ВР органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані, зокрема: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.
Статтею 20 Закону №393/96-ВР встановлено, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.
Відповідно до матеріалів справи представник позивача 20 жовтня 2025 року позивач рекомендованим листом (трек-номер 0305700279460) направив на поштову адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 доповнення від 15 жовтня 2025 року до скарги від 26 серпня 2025 року, в якому просив серед іншого: «Дату оцінку законності та обґрунтованості направлення ІНФОРМАЦІЯ_15 , а також проведення ВЛК при вказаному РТЦК та СП огляду ОСОБА_1 з урахуванням того, що відповідно до свідоцтва про хворобу №109 від 12 січня 2011 року лікарсько-експертної комісії при ГУ МНС в Донецькій області на підставі статей 39-Б, 40-В, 64-Б, 54-Б, 46-Г, 68-Г графи III Розкладу хвороб та Таблиці додаткових вимог (додаток №1 до положення, введеного в дію наказом Міністра оборони України №402-2008, за сукупністю захворювань) визнаний «Непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку» (тобто, зазначити чи законні дії ІНФОРМАЦІЯ_8 та відповідного ВЛК щодо перегляду наявного рішення ВЛК (до свідоцтва про хворобу №109 від 12 січня 2011 року) про визнання ОСОБА_1 непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку, оскільки Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затверджене наказом Міністерства оборони України №402 від 14 серпня 2008 року не передбачає таку процедуру.».
Вказана заява отримана ІНФОРМАЦІЯ_5 27 жовтня 2025 року, однак жодної відповіді на неї не надано, що не заперечується останнім.
Протилежного відповідачем не доведено та відповідних доказів суду не надано.
Отже, з наведеного слід констатувати, що відповідач не розглянув по суті скаргу від 26 серпня 2025 року та доповнення від 15 жовтня 2025 року до скарги від 26 серпня 2025 року, чим, в свою чергу, допустив протиправну бездіяльність. Відтак, з метою відновлення порушених прав позивача відповідач повинен здійснити розгляд таких звернень по суті.
Водночас, суд відхиляє вимогу представника позивача щодо зобов`язання відповідача скасувати довідку військово-лікарської комісії від 24 червня 2025 року №2025-0624-1402-0521-0, у зв`язку з проведенням огляду з порушенням вимог діючого законодавства, а саме: статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» та абзацами 5, 6, 7 пункту 2.1 глави 2 розділу I, пункту 3.3. глави 3 розділу 2 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого Наказом Міністерства оборони України №402 від 14 серпня 2008 року, як передчасну, оскільки зазначені звернення ще не розглянуті відповідачем по суті, що саме і є спірним питанням у цій справі.
Також, суд зазначає, що інші наведені сторонами аргументи, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.
Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з частиною другою статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
Згідно з частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Згідно із статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Аналогічна позиція стосовно обов`язку доказування була висловлена Європейським судом з прав людини у пункті 36 справи «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), від 01 липня 2003 року №37801/97, в якому він зазначив, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення).
Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до квитанції №0208-7243-5778-9932 від 03 грудня 2025 року позивачем сплачено судовий збір в сумі 1211,20 грн.
Згідно частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. 
Таким чином, зважаючи на те, що позивачем сплачено суму судового збору та позовні вимоги задоволено, суд приходить висновку про необхідність стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача суму судового збору на користь позивача.
Керуючись статтями 32, 139, 243 – 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов адвоката Михайленка Дмитра Петровича в інтересах ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 ; рнокпп НОМЕР_2 ) до Військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_3 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо не розгляду скарги ОСОБА_1 від 26 серпня 2025 року та доповнення до неї від 15 жовтня 2025 року на довідку Військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 від 24 червня 2025 року №2025-0624-1402-0521-0, якою ОСОБА_1 на підставі статей 39-Б, 23-Б, 40-В графи ІІ розкладу хвороб, графи 1 ТДВ визнано придатним до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, логістики зв`язку, оперативного забезпечення, охорони.
Зобов`язати Військово-лікарську комісію ІНФОРМАЦІЯ_2 розглянути скаргу ОСОБА_1 від 26 серпня 2025 року та доповнення до неї від 15 жовтня 2025 року на довідку Військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 від 24 червня 2025 року №2025-0624-1402-0521-0, якою ОСОБА_1 на підставі статей 39-Б, 23-Б, 40-В графи ІІ розкладу хвороб, графи 1 ТДВ визнано придатним до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, логістики зв`язку, оперативного забезпечення, охорони.
В іншій частині позовних вимог – відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 10 коп.
Рішення складено у повному обсязі та підписано 30 січня 2026 року.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду у паперовому вигляді або через електронний кабінет (https://id.court.gov.ua/) у підсистемі «Електронний суд». 
У разі застосування судом частини третьої статті 243 КАС України строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 

Суддя І.С. Молочна