Справа № 364/1175/25
Провадження № 3/364/5/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2026, 23.01.2026, суддя Володарського районного суду Київської області Моргун Г.Л., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли від батальйону № 2 полку патрульної поліції в місті Біла Церква та Білоцерківському районі управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працює директор ТОВ «Будторг», адреса: АДРЕСА_1 ,
про вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, 
УСТАНОВИЛА:
16.12.2025 до Володарського районного суду Київської області надійшов зазначений адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 , про вчинення ним правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Судовий розгляд справи призначено на 22.12.2025 о 11:30.
До суду з`явився лише ОСОБА_1 . Потерпілий ОСОБА_2 у суд не з`явився. Оскільки у матеріалах справи відсутні докази належного повідомлення потерпілої особи про його виклик , суддя оголосила у судовому засіданні перерву до 15.01.2026.
15.01.2026 ОСОБА_1 надіслав на електронну адресу суду клопотання, яким просив суд перенести розгляд на вільну дату 19.01.2026 ( а.с. 32). Причин своєї неявки до суду не повідомив. 
19.01.2026 потерпілий ОСОБА_2 подав до канцелярії суду клопотання, яким просив суд провести судовий розгляд справа, призначений на 23.01.2026, про притягнення ОСОБА_1 - без його участі. Одночасно просив рішення прийняти згідно вимог закону. Наполягає на суровій мірі покарання . Вказав, що у разі потреби, суд може витребувати від поліції відеозапис події. Долучив до матеріалів справи копію свого паспорта та фотосвітлини свого зовнішнього вигляду обличчя після наїзду на нього ( а.с. 38, 39-40).
22.01.2026 ОСОБА_1 надав до канцелярії суду та 23.01.2026 надіслав на електронну адресу та через електронний кабінет підсистеми ЄСІТС ідентичні за своїм змістом клопотання, яким просив суд направити матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП до органу, який їх склав, для належного доопрацювання, у зв`язку з відсутністю пояснень потерпілого та неможливістю повного й об`єктивного з`ясування обставин справи. Врахувати зазначені порушення при оцінці допустимості та достатності доказів у справі. У випадку відхилення судом вказаного клопотання, просив судовий розгляд відкласти та повідомити про дату та час наступного судового засідання ( а.с. 42, 45, 47).
Прокурор, залучений до справи з огляду на рішення Європейського суду з прав людини від 20.09.2016 у справі «Карелін проти Росії» та від 06.10.2022 у справі «Бантиш та інші проти України» щодо визнання порушення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині неупередженості суду через відсутність сторони звинувачення у справі про адміністративне правопорушення, а також з огляду на повноваження прокурора, визначені ст. 250 КУпАП, не з`явився.

23.01.2026 на визначений суддею час 08:30, ОСОБА_1 на виклик суду повторно не з`явилася. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за допомогою направлення поштових відправлень на відому суду адресу, зазначену в протоколі про адмінправопорушення. Суд вживав усіх належних заходів для повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема шляхом розміщення відповідного оголошення про його виклик на офіційному вебпорталі «Судова влада України». 

Згідно положень ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Частиною 2 цієї статті не передбачена обов`язкова присутність під час розгляду справи особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Окрім того, відповідно до вимог ст. 129 Конституції України, ст. 11 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" розгляд справи про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, своєчасно дізнатись про судовий розгляд справи стосовно неї. В своїх рішеннях у справі "Олександр Шевченко проти України" та "Трух проти України" ЄСПЛ наголошує, що сторони в розумні інтервали часу мають вжити всіх заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм провадження. 

Судом достеменно встановлено, що ОСОБА_1 обізнаний про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення та про дату і час розгляду судом, що стверджується наявністю його клопотань про відкладення судового розгляду справи. Одночасно слід зазначити, що як 15.01.2026 так і 23.01.2026 ОСОБА_1 в своїх клопотаннях не вказав та не додав доказів поважності неможливості його прибуття у судовий розгляд справи ( а.с. 32, 42-47).

За наведених обставин суддя розглядає адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП за його відсутності.

У свою чергу вважаю за необхідне зазначити, що ст. 277 КУпАП встановлено строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, зокрема справи про адміністративні правопорушення за ст. 126 КУпАП розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.
Одночасно, відповідно до ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ст. 124 цього Кодексу, може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення.
З матеріалів справи вбачається, що адміністративний матеріал стосовно ОСОБА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП надійшов на адресу суду для розгляду по суті 16.12.2025. 

Підсумовуючи зазначене, суддя розцінює поведінку ОСОБА_1 , щодо подання клопотань про відкладення судового розгляду, як затягування судового розгляду даної справи, задля уникнення притягнення до адміністративної відповідальності та можливості закінчення строків притягнення.

Судом із матеріалів справи, із пояснень самого ОСОБА_1 , наданих безпосередньо у суді 22.12.2025 встановлено, що 05.12.2025 о 15:58, за адресою вул. Коцюбинського, 22, селище Володарка, Білоцерківський район, Київська область, водій – ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Фольксваген Ай Ді 4 (Volkswagen ID.4), державний номерний знак НОМЕР_1 , при виникненні перешкоди для руху, не вжив усіх заходів для безпечного об`їзду перешкоди та здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Своїми діями порушив вимоги п. 12.3 ПДР України та вчинив правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.
Так, 22.12.2025 ОСОБА_1 у суді вказав, що стверджує обставини зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, проте вважає, що доказів у справі недостатньо. Разом з тим зазначив, що він залагодив питання зі потерпілою стороною і останній не має до нього претензій. Наголошував, що Потерпілий відкликав свої заяви з правоохоронних органів і претензій до нього не має. Повідомив суд , що може надати відеозапис події зі свого відеореєстратора. Одночасно просив накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у межах санкції статті 124 КУпАП.
Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності суддя прийняла рішення про відкладення подальшого розгляду справи з метою виклику у судовий розгляд потерпілого ОСОБА_2 та зобов`язала ОСОБА_1 надати відеозапис на який він посилався , як на підставу спростувань обставин зазначених у протоколі.
Натомість на призначені судом дати ( 15.01.2026 та 23.01.2026) ОСОБА_1 не з`явися, відеозапис з відеореєстратора його автомобіля суду для огляду не надав.
Дослідивши матеріали справи, взявши до уваги пояснення особи яка притягається до адміністративної відповідальності надані у суді 22.12.2025, суддя дійшла наступного висновку.
Так, згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
В розумінні ЄСПЛ справи про адміністративні правопорушення є кримінальним провадженням, тому до таких справ за аналогією можливо застосувати принципи кримінального процесу.
А відтак, у справах про адміністративні правопорушення, на які ЄСПЛ поширює кримінально правовий аспект, особа, щодо якої розглядається справа, та потерпілий додатково користуються гарантіями ст.6 Конвенції: право на оскарження судових рішень, право на допомогу перекладача, право на виклик та допит свідків, на розумний строк розгляду справи, негайне і достатнє інформування про характер і причини обвинувачення, право на юридичну допомогу, право на безоплатну допомогу захисника (за браком коштів), ін. Крім того, в таких справах діє презумпція невинуватості.
Поширення стандартів кримінального провадження на справи про адміністративні правопорушення, безсумнівно, зумовлює необхідність дотримання особливих вимог до процедури збирання, подання та оцінки доказів, а також до вмотивованості судових рішень, які у разі визнання особи винною повинні містити відповідні достатні мотиви, які дали змогу спростувати презумпцію невинуватості та призначити пропорційне вчиненому покарання.
У рішенні у справі «Олег Колесник проти України» ЄСПЛ вказав, що вимоги пункту 3 статті 6 Конвенції слід розглядати як конкретні аспекти права на справедливий судовий розгляд, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції, і завдання суду полягає у тому, щоб з`ясувати, чи був увесь зазначений процес, включно зі способом, у який здійснювався збір доказів, «справедливим» у значенні пункту 1 статті 6 Конвенції.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 05.12.2025 о 15:58, за адресою вул. Коцюбинського, 22, селище Володарка, Білоцерківський район, Київська область, водій – ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Фольксваген Ай Ді 4 (Volkswagen ID.4), державний номерний знак НОМЕР_1 , при виникненні перешкоди для руху, не вжив усіх заходів для безпечного об`їзду перешкоди та здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Пунктом п.1.10 ПДР України визначено, що учасник дорожнього руху - особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин, велосипедист, а також особа, яка рухається в кріслі колісному.
Згідно п.2.3б ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Пунктом 12.1 ПДР України визначений обов`язок водія вибору в установлених межах безпечної швидкості руху необхідної для постійного контролю руху транспортного засобу та безпечного ним керування. Вибір такої швидкості руху водієм повинен проводитись із урахуванням дорожньої обстановки, особливостей вантажу і стану транспортного засобу.
Відповідно пункту 12.3. ПДР України, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.
Суддя вважає, що водій зобов`язаний вчинити увесь комплекс дій, пов`язаних із керуванням автомобілем для запобігання негативних наслідків у вигляді наїзду на людей, перешкоди, зіткнення автомобілів тощо, у тому числі і можливості зупинки автомобіля у випадку виникнення обставин які вимушують водія вчинити такі дій. До цих обставин відноситься і раптова зупинка транспортного транспорту, що рухається. 
Так, об`єктивна сторона правопорушення, передбаченогост.124 КУпАП, виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна (матеріальний склад).
Відповідно до вимог п. 26 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 23.12.2005 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі, як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.
Незважаючи на суперечливу позицію щодо визнання своєї провини, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, повністю підтверджується зібраними по справі доказами, яким суд надав належної оцінки, зокрема:
- обставинами вчинення правопорушень, викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 532632 від 05.12.2025 (а.с.1);
- схемою місця ДТП від 05.12.2025, зауважень та заперечень на яку не надано та на якій зафіксована дорожня обстановка, місце дорожньо-транспортної пригоди та розташування транспортного засобу на місці пригоди. У схемі ДТП зазначено, що автомобіль зазнав пошкоджень: розбите заднє скло, царапини на копоті. в графі схеми ДТП «результати огляду на стан сп`яніння» зазначено не проводилося, видимі ознаки відсутні, в графі освітлення місця ДТП зазначено – сутінки, в графі наявність зовнішнього освітлення проїжджої частини в темний час доби зазначено - є . Схема ДТП містить підпис особи – ОСОБА_1 , що цілком і повністю спростовує твердження ОСОБА_1 викладене у клопотанні від 23.01.2026 ( а.с.3);
- заявою та письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 05.12.2025, в яких останній просить притягнути до відповідальності невідому йому особу, яка пошкодила його автомобіль та погрожувала йому фізичною розправою ( а.с. 4, 5), яку суддя розцінює як можливість уникнення водія від відповідальності після наїзду на пішохода;
- заявою та письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 05.12.2025, якими останній просить притягнути до відповідальності невідому йому особу, який близько 16 години погрожував йому та його батьку ОСОБА_2 фізичною розправою ( а.с. 6,7), що вказує суду на наявність конфлікуту після наїзду Шевчуком на пішохода;
- письмовими поясненнями ОСОБА_4 від 05.12.2025, якими вона зазначила, що подія відбувалася за присутності малолітніх дітей ( а.с.8);
- заявою від 19.01.2026 потерпілого ОСОБА_2 спрямованою безпосередньо до суду якою останній наполягає на притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладенні на останнього сурового стягнення( а.с. 38); 
- фотосвітлинами свого зовнішнього вигляду обличчя потерпілого ОСОБА_2 після наїзду на нього ( а.с. 39-40).
Судом взято до уваги, що протокол про адміністративне правопорушення, а також схема місця ДТП складені уповноваженою державою особою і дії посадової особи, що їх складала, в порядку, передбаченому чинним законодавством, ОСОБА_1 не оскаржувалися до суду або до безпосереднього керівництва працівників поліції, а також він не звертався зі скаргами до правоохоронних органів, відповідно до вимог КПК України, а тому твердження щодо незаконності дій працівників поліції щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення є необґрунтованими та розцінюються судом як обраний спосіб захисту.
Аналізуючи схему місця ДТП, характер та локалізацію зазначених пошкоджень транспортного засобу, суд погоджується з кваліфікацією дій ОСОБА_1 , зокрема, що мало місце порушення вимог п.12.3ПДР України саме ним як водієм транспортного засобу. Факт механічних пошкоджень автомобіля підтверджується схемою місця ДТП, яка була погоджена і підписана самим ОСОБА_1 без будь-яких зауважень.
Твердження ОСОБА_1 , що потерпілим ОСОБА_2 стосовно нього вчинено неправомірні дії, є безпідставними, оскільки суду не надано жодного доказу на підтвердження таких доводів. Крім того, ці обставини жодним чином не впливають на вчинення правопорушення в сфері безпеки дорожнього руху з боку останнього та не спростовують висновків щодо доведеності його провини, а лише вказує на наявність конфлікут між водієм та потерпілим після наїзду на останнього.
Таким чином, посилання ОСОБА_1 про відсутність в його діях складу правопорушення є необґрунтованими та такими, що повністю спростовуються наявними в матеріалах справи доказами. 
Отже, аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, суддя доходить висновку, про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. 
В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8,9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.
Крім того, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.
Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Згідно з ч.2 ст.33 КУпАП, при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.
Метою застосування адміністративного стягнення є виховання правопорушника в дусі додержання законів України, поваги до правил суспільного співжиття; запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, покарання та виправлення правопорушника, відшкодування збитків.
Суддею не встановлено обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративні правопорушення.
За змістом статті 124 КУпАП, порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.
При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 , у відповідності до положень ст. 33 КУпАП, враховую позицію потерпілої особи, який наполягав на суровому покаранні, характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, зважаючи на суспільну небезпеку та характер вчиненого правопорушення у денну пору доби за наявності пішоходів та руху транспорту, вважаю, що для його виправлення, а також з метою його виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, буде доречним застосувати, щодо нього стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом у межах санкції ст. 124 КУпАП.
На підставі ст. 40-1 КУпАП з правопорушника слід стягнути судовий збір у розмірі, визначеному Законом України « Про судовий збір».
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 40-1, 124 КУпАП, суддя,
ПОСТАНОВИЛА:
Визнати винним громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Накласти на громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк шість місяців.
Стягнути з громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - 665 гривень 60 копійок судового збору в дохід держави на рахунок: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код за ЄДРПОУ: 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106.
Після набрання постановою законної сили, копію постанови направити батальйону № 2 полку патрульної поліції в місті Біла Церква та Білоцерківському районі управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України - для виконання.

Роз`яснити правопорушнику, щодо обчислення строків позбавлення спеціального права, так водії транспортних засобів вважаються позбавленими спеціального права з дня винесення постанови. Якщо особи, які позбавлені спеціального права, ухиляються від здачі документа, що посвідчує це право, то строк позбавлення їх права обчислюється з дня здачі або вилучення такого документа.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Володарський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Г. Л. Моргун 

Постанова набрала законної сили з "_____" __________20__ 
Строк предявлення постанови до виконання три місяці