СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 січня 2026 року Справа № 480/576/25
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Воловика С.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/576/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Антарес АгроІнвест" до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Сумській області про визнання протиправним та скасування постанови,-
В С Т А Н О В И В:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Антарес Агроінвест" звернулось до суду з позовною заявою до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу Державного нагляду (контролю) у Сумській області, в якій просить суд:
- визнати протиправною та скасувати постанову Відділу Державного нагляду (контролю) у Сумській області про застосування адміністративно-господарського штрафу №ПШ026385 від 23.07.2024 року.
Свої доводи мотивує тим, що 25.06.2024 посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Київській області Укртрансбезпеки проведено рейдову перевірку транспортних засобів (зокрема, MAN д.н.з. НОМЕР_1 та OVA д.н.з. НОМЕР_2 ), що належать ОСОБА_1 , за результатами якої складено акт №044353. 
В акті зазначено, що під час перевезення у водія були відсутні листи (записи) режиму праці та відпочинку за 28 послідовних днів та листи підтвердження діяльності, з посиланням на наказ МТЗУ №340.
На підставі вказаного акта 23.07.2024 в.о. начальника Відділу державного нагляду (контролю) у Сумській області Макаруха Юрій виніс постанову №ПШ026385 про застосування до ТОВ «Антарес АгроІнвест» адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17 000 грн за порушення ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідальність за яке передбачена абз. 3 ч. 1 ст. 60 цього Закону. 
Позивач вважає зазначену постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки підприємство не здійснювало вантажного перевезення, договір перевезення не укладався, товарно-транспортна накладна не оформлювалася, а отже відсутні підстави для застосування до нього адміністративно-господарського штрафу.
Ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Представник відповідача, заперечуючи проти позовних вимог, у відзиві зазначив, що 25.06.2024 посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Київській області проведено рейдову перевірку транспортного засобу MAN, який здійснював перевезення вантажу (шрот соняшниковий) за ТТН №0000004562 від 24.06.2024. Автомобільним перевізником у ТТН зазначено ТОВ «Антарес АгроІнвест». 
Під час перевірки водій не надав реєстраційні листи режиму праці та відпочинку за попередні 28 днів та/або бланк підтвердження діяльності, чим порушено статтю 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» і пункти 6.1, 6.3 Положення №340. За результатами перевірки складено акт №АР 044353 від 25.06.2024, на підставі якого винесено постанову №ПШ 026385 від 23.07.2024 про застосування адміністративно-господарського штрафу відповідно до абзацу 3 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».
Позивача було належним чином повідомлено про розгляд справи, однак він не з`явився, у зв`язку з чим справа розглянута за його відсутності відповідно до Порядку №1567. 
Доводи позивача про відсутність статусу автомобільного перевізника спростовуються матеріалами справи, зокрема ТТН, даними ЄДРПОУ та фактичним здійсненням перевезення. Відсутність у водія належно оформлених тахокарт або бланка підтвердження діяльності утворює склад господарського правопорушення, за яке перевізник несе відповідальність. 
Таким чином, оскаржувана постанова прийнята у межах повноважень, у спосіб та на підставі, визначених чинним законодавством, а підстав для її скасування немає.
У відповіді на відзив позивач не погоджується з доводами відповідача, викладеними у відзиві, та зазначає таке, що ТОВ «Антарес АгроІнвест» фактично не здійснювало вантажного перевезення 25.06.2024 року. Договір перевезення з цього приводу позивачем не укладався, а товарно-транспортна накладна підприємством не оформлювалася. Перевезення вантажу здійснювалося іншим суб`єктом господарювання - ТОВ «Антарес Інвест М», що підтверджується заявкою на перевезення та актом надання послуг.
За таких обставин позивач не є автомобільним перевізником у розумінні статті 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» та, відповідно, не може нести відповідальність, передбачену абзацом третім частини першої статті 60 цього Закону.
Крім того, відсутність у водія щоденних реєстраційних листків режиму праці та відпочинку не може бути підставою для застосування штрафу за абзацом третім частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», оскільки відповідальність за таке порушення прямо передбачена спеціальною нормою - абзацом одинадцятим частини першої статті 60 зазначеного Закону, яким встановлено інший, значно менший розмір адміністративно-господарського штрафу.
У зв`язку з наведеним позивач вважає, що оскаржувана постанова прийнята з неправильним застосуванням норм матеріального права, є протиправною та підлягає скасуванню.
Віповідач надав до суду заперечення, в який зауважиу, що позивач до відповіді на відзив додав документи (заявка №24.06.24-4 від 24.06.2024 і акт надання послуг №216 від 25.06.2024), обґрунтовуючи, що перевезення здійснювало інше підприємство, а не ТОВ «Антарес АгроІнвест».
Разом з тим, за результатами рейдової перевірки 25.06.2024 складено акт №АР044353, яким зафіксовано фактичні обставини перевірки: транспортний засіб MAN ( НОМЕР_1 ) здійснював перевезення вантажу (шрот соняшниковий) за ТТН №0000004562 від 24.06.2024, де перевізником зазначено ТОВ «Антарес АгроІнвест». Під час перевірки встановлено порушення ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» - відсутність у водія документів щодо режиму праці та відпочинку за 28 днів та/або бланків підтвердження діяльності, що кваліфіковано як порушення вимог Положення №340.
Позивач не надав під час перевірки жодних документів, які підтверджували б, що перевізником є інша особа, ніж вказана у ТТН, а тому подані після перевірки матеріали не спростовують зафіксованого факту відсутності документів у момент здійснення контролю та не змінюють встановлених на місці події обставин. Первинним носієм доказової інформації у таких правовідносинах є акт перевірки, складений контролюючим органом за результатами пред`явлених водієм документів на місці зупинки.
У зв`язку з цим доводи позивача щодо "іншого перевізника" та посилання на документи, надані постфактум, не є достатніми для скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу.
Суд, дослідивши матеріали справи, повно та об`єктивно оцінивши докази в їх сукупності, встановив такі обставини.
25.06.2024 головним спеціалістом Відділу державного нагляду (контролю) у Київській області на ділянці с. Проліски Київської області проведено перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, а саме автомобіля марки MAN/OVA, державний номерний знак НОМЕР_1 / НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 .
За результатами перевірки складений Акт №044353 від 25.06.2024, згідно з яким під час перевірки було виявлено порушення перевезення вантажів за відсутністю документів визначених статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме під час перевезення вантажу у водія були відсутні листи (записи) режиму праці та відпочинку за 28 послідовних днів та листи підтвердження діяльності, з посиланням на наказ МТЗУ №340, чим порушено статтю 48 Закону України «Про автомобільний транспорт».
На підставі акту перевірки відповідачем 23.07.2024 винесено постанову №ПШ026385 про застосування адміністративно-господарського штрафу в розмірі 17 000 грн. за порушення статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідальність за яке передбачена абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».
Вважаючи постанову протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить з наступного.
На виконання частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;
2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;
3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);
4) безсторонньо (неупереджено);
5) добросовісно;
6) розсудливо;
7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;
8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);
9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;
10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначені Законом України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 №2344-ІІІ (надалі - Закон №2344-ІІІ), який регулює відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень.
Відповідно до статті 1 Закону №2344-III автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами;
вантажні перевезення - перевезення вантажів вантажними автомобілями.
Статтею 34 Закону №2344-III визначені вимоги до автомобільного перевірника, з-поміж яких автомобільний перевізник повинен виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів.
Згідно з частиною дванадцятою статті 6 Закону №2344-ІІІ державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.
Статтею 48 Закону № 2344-ІІІ обумовлено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.
Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:
для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;
для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.
Таким чином, положеннями спеціального закону покладено на перевізника обов`язок з забезпечення, а водія - пред`явлення для перевірки відповідних документів.
Відповідно до товарно-транспортної накладної № 4562 від 24.06.2024 року автомобільним перевізником зазначено Товариство з обмеженою відповідальністю «Антарес АгроІнвест». Отже, твердження позивача про те, що підприємство не здійснювало вантажного перевезення, договір перевезення не укладався та товарно-транспортна накладна не оформлювалася, не відповідають дійсності.
Також суд зазначає, що відповідно до усталеної судової практики та принципів адміністративного судочинства, оцінці підлягають лише ті докази, які були наявні у суб`єкта владних повноважень на момент прийняття оскаржуваного рішення та могли бути враховані ним під час його ухвалення. Подання нових документів після прийняття постанови не може виправдовувати або підтверджувати правомірність такого рішення.
Отже, документи, а саме акт надання послуг № 216 від 25 червня 2024 року та заявка № 24.06.24-4 від 24 червня 2024 року, які не були надані відповідачу під час прийняття постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу, не можуть бути прийняті судом як належні та допустимі докази у даній справі.
За приписами пункту 6.1 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 №340 вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тон повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.
Водії зберігають записи щодо режиму праці та відпочинку протягом робочої зміни та 28 днів з дня її закінчення.
Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 №385 затверджено Інструкцію з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті (надалі - Інструкція №385), яка визначає порядок установлення, технічного обслуговування та використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільних транспортних засобах (крім таксі), які використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів.
Згідно з п. 1.3 Інструкції №385, ця Інструкція поширюється на суб`єктів господарювання, які провадять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами (крім таксі).
Відповідно до пункту 1.4 цієї Інструкції контрольний пристрій (тахограф) - обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв
Згідно з п. 3.3 Інструкції № 385 водій транспортного засобу, обладнаного тахографом:
-забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа;
- своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання; використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом; 
- має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом; 
- у разі несправності або пошкодження аналогового тахографа своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці тахокарти, де нанесена сітка з відповідними графічними позначками, інформує про це відповідну посадову особу перевізника, з яким водій перебуває у трудових відносинах (для найманих водіїв); 
- у разі несправності або пошкодження цифрового тахографа або картки до нього своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, та забезпечує належне зберігання таких записів.
Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн, які використовуються суб`єктами господарювання для внутрішніх перевезень вантажів обов`язково повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами, а водій транспортного засобу, обладнаного тахографом забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа; повинен мати при собі роздруківку даних роботи тахографа.
Відповідно до п. 20 Порядку проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі - Порядок № 1567) виявлені під час рейдової перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.
Таким чином, в акті проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №044353 від 25.06.2024 посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Київській області зазначено, що під час перевірки було виявлено порушення перевезення вантажів за відсутністю документів визначених статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме при перевезенні вантажу згідно з ТТН №4562 від 24.06.2024 у водія були відсутні листи режиму праці та відпочинку за 28 послідовних днів та листи підтвердження діяльності відповідно до наказу МТЗУ №385 від 24.06.2010, чим порушено статтю 48 Закону України «Про автомобільний транспорт».
Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно з абз. 2 п. 27 Порядку № 1567 за наявності підстав керівник територіального органу Укртрансбезпеки або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.
На виконання вказаної норми Закону №2344-III та Порядку № 1567 за результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт начальником Відділу державного нагляду (контролю) в Сумській області прийнято постанову № ПШ026385 від 23.07.2024 про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу в сумі 17000 грн.
Щодо посилання позивача на те, що відсутність у водія щоденних реєстраційних листків режиму праці та відпочинку не може бути підставою для застосування штрафу за абзацом третім частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», оскільки відповідальність за таке порушення нібито передбачена спеціальною нормою - абзацом одинадцятим частини першої статті 60 зазначеного Закону, якою встановлено інший, менший розмір штрафу, суд зазначає.
Відповідно до абзацу одинадцятого частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за управління транспортними засобами під час здійснення міжнародних автомобільних перевезень без контрольних пристроїв (тахографів) реєстрації режимів праці та відпочинку водіїв транспортних засобів, з вимкненими такими контрольними пристроями (тахографами) або без щоденних реєстраційних листків режимів праці та відпочинку, - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Таким чином, зазначена правова норма підлягає застосуванню виключно у випадках здійснення міжнародних автомобільних перевезень. Водночас із наявних у матеріалах справи доказів убачається, що позивач міжнародних автомобільних перевезень не здійснював, а перевезення, під час якого було виявлено відповідне порушення, мало внутрішній (внутрішньодержавний) характер, передбачене ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт".
За таких обставин застосування зазначеної норми є безпідставним, а доводи позивача з цього приводу - необґрунтованими.
Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
За змістом частини 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.
Отже позивачем не спростовано, а матеріалами справи підтверджено факт вчинення позивачем правопорушення відсутність у водія листів режиму праці та відпочинку за 28 послідовних днів та бланку підтвердження діяльності водія, що є підставою для застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю "Антарес АгроІнвест" відповідальності за абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» у вигляді адміністративно-господарського штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Таким чином постанова № ПШ026385 від 23.07.2024 року Державної служби України з безпеки на транспорті прийнята у відповідності до вимог законодавства та з урахуванням обставин, що мали значення для її прийняття, а тому позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають. 
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Антарес АгроІнвест" до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Сумській області про визнання протиправним та скасування постанови - відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя   С.В. Воловик