ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2026 року	справа № 380/10488/25	

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого-судді розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “ЛЕО СМАРТ ЛОГІСТИКС” до Львівської про визнання протиправними і скасування рішень про коригування митної вартості товарів та карток відмови, - 
в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю “ЛЕО СМАРТ ЛОГІСТИКС” (далі – позивач, ТОВ “ЛЕО СМАРТ ЛОГІСТИКС”) звернулося до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Львівської митниці, у якому просить суд:
- визнати протиправними та скасувати рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів:
від 25.11.2024 № UА209000/2024/400213/2;
від 23.12.2024 № UА209000/2024/400236/2;
від 20.01.2025 № UА209000/2025/400007/2;
від 30.01.2025 № UА209000/2025/400019/2;
від 07.02.2025 № UА209000/2025/400026/2;
- визнати протиправними та скасувати картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення:
№ UА209140/2024/001265;
№ UА209140/2024/001437;
№ UА209140/2025/000044; 
№ UА209140/2025/000093;
№ UА209140/2025/000117.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що на виконання вимог зовнішньоекономічного контракту від 03.10.2024 № 031024 покупець придбав у продавця товар. ТОВ “ЛЕО СМАРТ ЛОГІСТИКС” з метою митного оформлення вказаного товару подало до Львівської митниці електронні митні декларації від 25.11.2024 № 24UA209140033069U6, від 23.12.2024 № 24UA209140036113U7, від 20.01.2025 № 25UA209140001146U6, від 30.01.2025 № 25UA209140002227U7, від 07.02.2025 № 25UA209140003044U8, відповідно до яких було заявлено до митного оформлення імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначеними у графі 31 митних декларацій. Однак, Львівська митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів від 25.11.2024 № UА209000/2024/400213/2; від 23.12.2024 № UА209000/2024/400236/2; від 20.01.2025 № UА209000/2025/400007/2; від 30.01.2025 № UА209000/2025/400019/2; від 07.02.2025 № UА209000/2025/400026/2 та склала картки відмови в прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА209140/2024/001265; № UА209140/2024/001437; № UА209140/2025/000044; № UА209140/2025/000093; № UА209140/2025/000117. Позивач вважає вказані рішення та картки відмови протиправними та такими, що підлягаю скасуванню.
Ухвалою від 02.06.2025 суддя відкрила спрощене провадження в адміністративній справі, відповідачу запропоновано у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали подати відзив на позовну заяву.
Відповідач подав відзив на позовну заяву від 11.06.2025 (вх. № 48309), у якому зазначає, що Львівська митниця встановила невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом. Тому, враховуючи зазначені невідповідності, відповідно до ст. 53 МК України декларанту виставлена вимога про надання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, а саме якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; якщо здійснювалося страхування - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями. На що декларантом не надано відомостей, які підтверджують заявлений рівень митної вартості. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару. Застосовано метод 2 ґ (ст. 64 МКУ). З огляду на наведене вище, вважає рішення про коригування митної вартості такими, що прийняті відповідно до вимог чинного законодавства. 
Представник позивача подав відповідь на відзив від 16.06.2025 (вх. № 49811). У поданій відповіді на відзив позивач повністю підтримав викладені у позовній заяві аргументи та доводи щодо протиправності рішень про коригування митної вартості. 
Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та пояснення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.
Між MIRSON GLOBAL KIMYA SANAYI ANONIM SIRKETI, Туреччина (Продавець) та ТОВ “ЛЕО СМАРТ ЛОГІСТИКС”, Україна (Покупець) 03.10.2024 укладений контракт купівлі–продажу № 031024, відповідно до якого протягом терміну дії Контракту, продавець передає у власність покупцю, а покупець приймає та оплачує товари, відповідно до викладених у контракті умов.
На виконання вимог контракту купівлі–продажу від 03.10.2024 № 031024, згідно з рахунком-фактурою (інвойсом) від 16.11.2024.2025 № IHR2024000000414 покупець придбав у продавця товар, загальною вартістю 26 683,97 доларів США.
ТОВ "“ЛЕО СМАРТ ЛОГІСТИКС” з метою митного оформлення вказаного товару 25.11.2024 подало до Львівської митниці електронну митну декларацію № 24UA209140033069U6, відповідно до якої було заявлено до митного оформлення імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначених у графі 31 митної декларації (1. Папір у рулонах шириною 20-21см, що представляє собою не крейдований, без друку, неароматизований, крепований, вибілений, папір машинного виготовлення, одношаровий. Паперова маса виготовлена з хімічно обробленої целюлози, переважно з листяних порід деревини. Маса 1м2 кожного шару становить 15 г. Папір не є готовою продукцією, розфасований у рулони діаметром понад 105 см, є основою для виготовлення рушничків, салфеток не призначений для роздрібної торгівлі. Див. "електронний інвойс"
2. Місць 286 PK упакувань
3. 0
Декларант до митного контролю, разом з митною декларацією № 24UA209140033069U6, як підставу для застосування основного методу надав документи зазначені у графі 44 митної декларації: Контракт купівлі-продажу товарів від 03.10.2024 № 031024, прейскурант (прайс-лист) виробника товару від 11.11.2024 № 11/11, специфікацію № 1 від 11.11.2024, рахунок-проформу (Proforma invoice) від 11.11.2024 № 23/11754, рахунок-фактуру (Commercial invoice) від 16.11.2024 № IHR2024000000414, сертифікат про походження товару (Certificate of origin) від 16.11.2024 № С1077730, договір перевезення від 13.11.2024 № 13/11-1, рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги від 18.11.2024 № 13112024-2, автотранспортну накладну (Road consignment note) від 17.11.2024 № 001250, супровідний документ T1 (Dispatch note model T1) від 16.11.2024 № 24TR34130003462386, копію митної декларації країни відправлення від 16.11.2024 № 24341300EX00957069, банківський платіжний документ, що стосується товару від 14.11.2024 № 25, бухгалтерський документ, що підтверджує вартість товару від 18.11.2024 № 031024-2, інші некласифіковані документи від 13.11.2024 № 13/11-2, від 18.11.2024 № 18/11-2.
Відповідач направив позивачу запит про необхідність подання додаткових документів відповідно до ст. 53 Митного кодексу України.
У відповідь на запит декларант надав проформу-інвойс.
Львівська митниця від 25.11.2024 прийняла рішення про коригування митної вартості товарів № UА209000/2024/400213/2.
У графі 33 рішення про коригування, що містить назву "Обставини прийняття рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості" відповідач зазначив: 
“ За результатами проведеного опрацювання встановлено наступні розбіжності:
- відповідно до вимог п. 3.1 зовнішньоекономічного контракту від 03.10.2024 № 031024 визначено, що постачання товару відбувається в термін, погоджений сторонами в Проформі-інвойс. Проте даний документ декларантом не надано митному органу, що є порушення положень даної угоди;
- відповідно до вимог п. 3.3 зовнішньоекономічного контракту від 03.10.2024 №031024 визначено, що поставки здійснюються на підставі письмових заявок. Проте даний документ декларантом не надано митному органу, що є порушення положень даної угоди;
- відповідно до вимог п. 6.1 зовнішньоекономічного контракту від 03.10.2024 № 031024 визначено, що кожне постачання товару може супроводжуватися такими документами: - проформа-інвойс, оригінал коносаменту або оригінал CMR, комерційний інвойс, пакувальний лист, сертифікат походження товару, копія експортної декларації. Проте проформа-інвойс декларантом не надано митному органу, що є порушення положень даної угоди;
- відповідно до вимог п.1.4 договору перевезення від 13.11.2024 №13112024-1 маршрут прямування, пункти призначення, характеристики вантажів, вартість послуг визначаються на підставі погоджених сторонами заявок, які є невід`ємною частиною цього договору. Проте даних заявок декларантом не надано митному органу, що є порушенням положень даної угоди.
Таким чином, Львівською митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом. У сукупності всі перелічені фактори вказують на наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах та відсутність всіх відомостей щодо обставин купівлі-продажу товару
Зважаючи на викладене, відповідно до вимог п. 2 ч. 6 ст. 54 МКУ, у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МКУ, Львівська митниця не визнає заявлену митну вартість. Проведено консультації з декларантом згідно з ст.57 МКУ. Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 2б (ст.60 МКУ) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст.62 МКУ) та методу 2г (ст.63 МКУ) з причини відсутності в митного органу вартісної основи для розрахунку митної вартості. Застосовано метод 2ґ (ст. 64 МКУ). Митний кодекс України від 13.03.2012 року №4495-VI розділ III. Джерелом інформації для коригування митної вартості:
- товару №1 слугувала мд №UA209140/2024/14524 від 22.05.2024 де митна вартість товару зі схожими характеристиками становить 1.67 дол. США/кг.; Коригування на обсяг партії, умови поставки, комерційні умови не здійснювалось".
На підставі рішення про коригування, відповідачем видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА209140/2024/001265 з причин: "Неможливість завершення митного оформлення у зв`язку із рішенням, про коригування митної вартості (114209000/2024/400213/2 від 25.11.2024) та необхідністю внесення змін у відповідні графи МД. Постанова Кабінету міністрів від 21.05.2012 № 450 "Питання. пов`язані із застосуванням митних декларацій”. Наказ Міністерства фінансів від 30.05.2012 № 631 "Про затвердження Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням, митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа”. Наказ Міністерства фінансів від 30.05.2012 № 651 "Про затвердження Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа”. Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності митних органів здійснюється відповідно до гл.4МКУ”.
Також відповідачем роз`яснено вимоги, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення: Необхідно подати нову МД, з дотриманням з урахуванням причин відмови.

На виконання вимог контракту купівлі–продажу від 03.10.2024 № 031024, згідно з рахунком-фактурою (інвойсом) від 16.12.2024.2025 № IHR2024000000483 покупець придбав у продавця товар, загальною вартістю 24 560,52 доларів США.
ТОВ "“ЛЕО СМАРТ ЛОГІСТИКС” з метою митного оформлення вказаного товару 23.12.2024 подало до Львівської митниці електронну митну декларацію № 24UA209140036113U7, відповідно до якої було заявлено до митного оформлення імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначених у графі 31 митної декларації (1.Папір у рулонах шириною 21-22 см, що представляє собою не крейдований, без друку, неароматизований, крепований, вибілений, папір машинного виготовлення, одношаровий. одношаровий.
Паперова маса виготовлена з хімічно обробленої целюлози, переважно з листяних порід деревини. Маса 1м2 кожного шару становить 15г.
Папір не є готовою продукцією, розфасований у рулони діаметром понад 105см, є основою для виготовлення рушничків,салфеток не призначений для роздрібної торгівлі. Див. "електронний інвойс"
2. Місць 266 РК упакувань
3. 0
Декларант до митного контролю, разом з митною декларацією № 24UA209140036113U7, як підставу для застосування основного методу надав документи зазначені у графі 44 митної декларації: Контракт купівлі-продажу товарів від 03.10.2024 № 031024, прейскурант (прайс-лист) виробника товару від 16.12.2024 № 16/12-2, специфікацію від 16.12.2024 № 3, заявку на продукцію від 02.12.2024 № 3, рахунок-фактуру (Commercial invoice) від 16.12.2024 № IHR2024000000483, сертифікат про походження товару (Certificate of origin) від 16.12.2024 № С1288061, договір перевезення від 05.11.2024 № 05/11 - 1, рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги від 20.12.2024 № 638, автотранспортну накладну (Road consignment note) № 1844, супровідний документ T1 (Dispatch note model T1) від 16.12.2024 № 24TR341300029366L9, копію митної декларації країни відправлення від 16.12.2024 № 24341300EX01041302, банківський платіжний документ, що стосується товару від 14.11.2024 № 25, бухгалтерський документ, що підтверджує вартість товару від 16.12.2024 № 031024-2, інші некласифіковані документи від 11.12.2024 № 11/12/24-4, від 18.11.2024 № 18/11-2.
Відповідач направив позивачу запит про необхідність подання додаткових документів відповідно до ст. 53 Митного кодексу України.
На вимогу митного органу декларантом додаткових документів не надано.
Львівська митниця від 23.12.2024 прийняла рішення про коригування митної вартості товарів № UА209000/2024/400236/2.
У графі 33 рішення про коригування, що містить назву "Обставини прийняття рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості" відповідач зазначив: 
“ За результатами проведеного опрацювання встановлено наступні розбіжності:
- відповідно до вимог ЗУ "Про приєднання України до Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів" від 01.08.2006 №57-V та ст.6 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів (Женева, 19травня 1956) у гр.22 та 23 CMR зазначаються підпис та штамп перевізника та відправника товару. У поданій до митного оформлення CMR гр.22 відсутній підпис відправника товару;
-у гр. 3 зазначено місце призначення-Україна, без вказання конкретного географічного пункту;
- у гр. 20 мд задекларовано умови поставки -FCA GOLCUK, у інвойсі - умови поставки FCA GOLCUK . Проте, у гр.4 ЦМР зазначено місце завантаження товару Стамбул. У рахунку на оплату витрат на транспортування зазначено маршрут - GOLCUK - Порубне-Пустомити протиріччя у даних не дає змоги встановити точний маршрут перевезення, а отже, перевірити правильність розрахунку складових митної вартості;
- необхідно зазначити , що мд доєднано примірник ЦМР, без відміток митних органів, який містить незавірені виправлення у гр.4 (закреслено Стамбул та виправлено на GOLCUK) та запис від руки у гр.3 Pustomyty;
- до митного оформлення надано рахунок на відшкодування витрат на перевезення, дата складання рахунку-20.12.24, проте, відповідно до відміток на ЦМР товар перетнув кордон -21.12.2024. Тобто, на момент виставлення рахунку витрати на транспортування не були відомі у повному обсязі;
- до митного оформлення надано заявку на продукцію від 02.12.2024 №3, у даному документі зазначена кількість товару, що постачається у даній партії -одиниця виміру -кг. Проте у підсумку документа зазначено Разом/total (USD) ;
- - до митного оформлення надано платіжне доручення на суму 28050,00$, у гр.
«призначення платежу» зазначено підставу оплати - проформа від 11.11.2024№23/11754. Документ до митного оформлення не надавася.
Таким чином, Львівською митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом. У сукупності всі перелічені фактори вказують на наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах та відсутність всіх відомостей щодо обставин купівлі-продажу товару.
Львівська митниця не визнає заявлену митну вартість. Проведено консультації з декларантом згідно з ст. 57 МКУ. Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 2б (ст.60 МКУ) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст.62 МКУ) та методу 2г (ст.63 МКУ) з причини відсутності в митного органу вартісної основи для розрахунку митної вартості. Застосовано метод 2ґ (ст. 64 МКУ). Митний кодекс України від 13.03.2012 року №4495-VI розділ III. Джерелом інформації для коригування митної вартості:- товару № 1 слугувала мд № UA500500/2024/43619 від 22.12.2024 де митна вартість товару зі схожими характеристиками становить 1.67 дол. США/кг.; Коригування на обсяг партії, умови поставки, комерційні умови не здійснювалось".
На підставі рішення про коригування, відповідачем видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА209140/2024/001437 з причин: "Неможливість завершення митного оформлення у зв`язку із рішенням, про коригування митної вартості (114209000/2024/400213/2 від 25.11.2024) та необхідністю внесення змін у відповідні графи МД. Постанова Кабінету міністрів від 21.05.2012 № 450 "Питання. пов`язані із застосуванням митних декларацій”. Наказ Міністерства фінансів від 30.05.2012 № 631 "Про затвердження Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням, митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа”. Наказ Міністерства фінансів від 30.05.2012 № 651 "Про затвердження Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа”. Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності митних органів здійснюється відповідно до гл. 4МКУ”.
Також відповідачем роз`яснено вимоги, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення: Необхідно подати нову МД, з дотриманням з урахуванням причин відмови.

На виконання вимог контракту купівлі–продажу від 03.10.2024 № 031024, згідно з рахунком-фактурою (інвойсом) від 16.12.2024.2025 № IHR2024000000036 покупець придбав у продавця товар, загальною вартістю 25 290,94 доларів США.
ТОВ "“ЛЕО СМАРТ ЛОГІСТИКС” з метою митного оформлення вказаного товару 23.12.2024 подало до Львівської митниці електронну митну декларацію № 24UA209140001146U6, відповідно до якої було заявлено до митного оформлення імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначених у графі 31 митної декларації (Папір у рулонах шириною 20-21м,що представляє собою не крейдований, без друку, неароматизований, крепований, вибілений, папір машинного виготовлення, одношаровий. Паперова маса виготовлена з хімічно обробленої целюлози, переважно з листяних по рід деревини. Маса 1м2 кожного шару становить 15-16. Папір не є готовою продукцією, розфасований у рулони діаметром понад 105 см, є основою для виготовлення рушничків, салфеток, не призначений для роздрібної торгівлі. Див. "електронний інвойс"
2. Місць 264 РК упакувань
3. 0
Декларант до митного контролю, разом з митною декларацією № 24UA209140001146U6, як підставу для застосування основного методу надав документи зазначені у графі 44 митної декларації: Контракт купівлі-продажу товарів від 03.10.2024 № 031024, прейскурант (прайс-лист) виробника товару від 28.11.2024 № 28/11-1, специфікацію № 4 від 28.11.2024, рахунок-проформу (Proforma invoice) № 23/11754 від 28.11.2024, рахунок-фактуру (Commercial invoice) № IHR2025000000036 від 16.01.2025, сертифікат про походження товару (Certificate of origin) від 16.01.2025 № С1288186, калькуляцію транспортних витрат 17/01 від 17.01.2025, автотранспортну накладну (Road consignment note) № 00067 від 16.01.2025, супровідний документ T1 (Dispatch note model T1) № 25TR341200005752M2 від 16.01.2025, копію митної декларації країни відправлення № 25341200EX00014454 від 16.01.2025, банківський платіжний документ, що стосується товару № 4 від 08.01.2025, бухгалтерський документ, що підтверджує вартість товару № 031024-2 від 16.01.2025, інші некласифіковані документи № 18/11-2 від 18.11.2024. 
Відповідач направив позивачу запит про необхідність подання додаткових документів відповідно до ст. 53 Митного кодексу України.
На вимогу митного органу декларантом надані CMR та копію митної декларації країни відправлення.
Львівська митниця від 20.01.2025 прийняла рішення про коригування митної вартості товарів № UА209000/2025/400007/2.
У графі 33 рішення про коригування, що містить назву "Обставини прийняття рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості" відповідач зазначив: 
« - відповідно до положень Інкотермс термін FCA (...Named place) вибір місця постачання вплине на зобов`язання зі завантаження і розвантаження товару у даному місці. Якщо постачання здійснюється у приміщенні продавця, то продавець несе відповідальність за завантаження. Якщо ж постачання здійснюється в інше місце, продавець відповідальності за відвантаження товару не несе. Згідно гр. 20 митної декларації товар завантажений у Golcuk, а відповідно до гр.4 CMR у Pamukova Sakarya, однак адресою продавця є м. Istanbol, Туреччина. Отже, витрати з навантаження, а також складські збори покладені на покупця. Слід зазначити що у калькуляції транспортних перевезень відсутні числові дані таких витрат. Крім того, у гр.3 CMR зазначено Ukraine, без вказання конкретного місця розвантаження;
- у наданій до митного оформлення Специфікації від 28.11.2024 № 4 умовами оплати визначено терміни 30% передоплати та 70% після завантаження. Пунктом п 4.3 зовнішньоекономічного Контракту № 031024 від 03.10.2024 умовою розрахунків також зазначено передоплату. Однак, у наданій до митного оформлення платіжній інструкції № 4 від 08.01.2025 сума сплачених коштів не відповідає вартості товару, що зазначена у комерційного інвойсі IHR2025000000036 від 16.01.2025 та не відповідає 30% вартості товару, що зазначена як передоплата у вищевказаній Специфікації. Також, слід відмітити що у гр.70 «Призначення платежу» вищевказаної платіжної інструкції міститься посилання на проформу № 23/11754 від 28.11.2024, яка до митного оформлення декларантом не надана. У зв`язку з вищевикладеним ідентифікувати надані до митного оформлення платіжні документи із даною поставкою неможливо. 
У сукупності перелічені фактори вказують на наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах та відсутність всіх відомостей щодо обставин купівлі-продажу товару. Отже, Львівською митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом. Таким чином, відомості щодо складових митної вартості не підтверджено документально та не піддаються перевірці, що є порушенням вимог положень частини 21 статті 58 Митного кодексу.
Львівська митниця не визнає заявлену митну вартість. Проведено консультації з декларантом згідно з ст.57 МКУ. Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 2б (ст.60 МКУ) з причини відсутності в митному органі та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст.62 МКУ) та методу 2г (ст.63 МКУ) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митному органі. Застосовано метод 2ґ (ст. 64 МКУ). Митний кодекс України від 13.03.2012 року № 4495-VI розділ III. Джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала: МД № UA110130/2024/28391 від 09.12.2024 де митна вартість товару становить 1.6686 дол. США/кг.»
На підставі рішення про коригування, відповідачем видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА209140/2025/000044 з причин: "Неможливість завершення митного оформлення у зв`язку із рішенням, про коригування митної вартості (UA 209000/2024/400007/2 від 20.01.2025) та необхідністю внесення змін у відповідні графи МД. Постанова Кабінету міністрів від 21.05.2012 № 450 "Питання. пов`язані із застосуванням митних декларацій”. Наказ Міністерства фінансів від 30.05.2012 № 631 "Про затвердження Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням, митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа”. Наказ Міністерства фінансів від 30.05.2012 № 651 "Про затвердження Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа”. Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності митних органів здійснюється відповідно до гл.4МКУ”.
Також відповідачем роз`яснено вимоги, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення: Необхідно подати нову МД, з дотриманням з урахуванням причин відмови.

На виконання вимог контракту купівлі–продажу від 03.10.2024 № 031024, згідно з рахунком-фактурою (інвойсом) від 16.12.2024.2025 № IHR2024000000057 покупець придбав у продавця товар, загальною вартістю 23 124,26 доларів США.
ТОВ "“ЛЕО СМАРТ ЛОГІСТИКС” з метою митного оформлення вказаного товару 23.12.2024 подало до Львівської митниці електронну митну декларацію № 25UA209140002227U7, відповідно до якої було заявлено до митного оформлення імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначених у графі 31 митної декларації (Папір у рулонах шириною 20-23м, що пред ставляє собою не крейдований, бездруку, неароматизований, крепований, вибілений, папір машинного виготовлення, одношаровий. Паперова маса виготовлена з хімічно обробленої целюлози, переважно з листяних по рід деревини. Маса 1м2 кожного шару становить 15-16. Папір не є готовою продукцією, розфасований у рулони діаметром понад 105 см, є основою для виготовлення рушничків, салфеток, не призначений для роздрібної торгівлі Див. "електронний інвойс"
2. Місць 258 РК упакувань
3. 0.
Декларант до митного контролю, разом з митною декларацією № 25UA209140002227U7, як підставу для застосування основного методу надав документи зазначені у графі 44 митної декларації: Контракт купівлі-продажу товарів від 03.10.2024 № 031024, прейскурант (прайс-лист) виробника товару від 09.01.2025 № 09/01-1, специфікацію від 09.01.2025 № 5, рахунок-проформу (Proforma invoice) від 09.01.2025 № 23/11754, рахунок-фактуру (Commercial invoice) від 09.01.2025 № IHR2025000000057, доповнення до зовнішньо-економічного договору від 08.01.2025 № 5, сертифікат про походження товару (Certificate of origin) від 25.01.2025 № С1633210, договір (контракт) про перевезення від 06.09.2024 № 06/09-1, рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги від 24.01.2025 № СФ-0000032, автотранспортну накладну (Road consignment note) від 25.01.2025 № 19848, супровідний документ T1 (Dispatch note model T1) від 26.01.2025 № 25TR34100025139L5, копію митної декларації країни відправлення від 25.01.2025 № 25341300EX00066688, банківський платіжний документ, що стосується товару від 27.01.2025 № 9, бухгалтерський документ, що підтверджує вартість товару від 27.01.2025 № 031024-2, інші некласифіковані документи від 18.11.2024 № 18/11-2, від 24.01.2025 № 20/01/2025-1.
Відповідач направив позивачу запит про необхідність подання додаткових документів відповідно до ст. 53 Митного кодексу України.
На вимогу митного органу декларантом додаткових документів не надано.
Львівська митниця від 30.01.2025 прийняла рішення про коригування митної вартості товарів № UА209000/2025/400019/2.
У графі 33 рішення про коригування, що містить назву "Обставини прийняття рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості" відповідач зазначив: 
«- відповідно до положень Інкотермс термін FCA (...Named place) вибір місця постачання вплине на зобов`язання зі завантаження і розвантаження товару у даному місці. Якщо постачання здійснюється у приміщенні продавця, то продавець несе відповідальність за завантаження. Якщо ж постачання здійснюється в інше місце, продавець відповідальності за відвантаження товару не несе. Згідно гр. 20 митної декларації, рахунку - фактури на оплату транспортних послуг від 24.01.2025 № СФ-0000032 та заявки на транспортне перевезення 20/01/2025-1 від 24.01.2025, товар завантажений в м. Pamukova-Saka (Туреччина) а адресою продавця є Istanbul, Туреччина. Отже, витрати з навантаження, а також складські збори покладені на покупця, проте такі витрати (складові митної вартості) в товаросупровідних документах не відображені та не включені до розрахунку митної вартості;
- до митного оформлення надано рахунок-фактуру на оплату транспортно-експедиційних послуг від 24.01.2025 № СФ-0000032, проте, відповідно до відміток на товаросупровідних документах (CMR № 19848 від 25.01.2025 ), вантаж перетнув кордон 28.01.2025, тобто, на момент складання рахунку, відомості щодо витрат на транспортування не були відомі у повному обсязі;
- відповідно до вимог п. 3.3 зовнішньоекономічного контракту від 03.10.2024 за № 031024 визначено, що поставка має здійснюватись на підставі письмової Заявки Покупця, яку до митного оформлення не надано;
- у Специфікації від 09.01.2025 №5 умовами оплати зазначено 30% передоплата та 70% після завантаження. У вищевказаній Специфікації міститься посилання на проформу інвойс № 23/11754 від 09.01.2025, яка до митного оформлення декларантом не подана. Крім того, у гр.7 0 «Призначення платежу» платіжної інструкції від 27.01.2025 № 9 зазначено що даний платіж є оплатою за товар згідно МД 001265 від 20.01.2025. У зв`язку з вищевикладеним ідентифікувати платіжний документ із поставкою оцінюваного неможливо. У сукупності перелічені фактори вказують на наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах та відсутність всіх відомостей щодо обставин купівлі-продажу товару. 
Отже, Львівською митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом. Таким чином, відомості щодо складових митної вартості не підтверджено документально та не піддаються перевірці, що є порушенням вимог положень частини 21 статті 58 Митного кодексу.
Львівська митниця не визнає заявлену митну вартість. Проведено консультації з декларантом згідно з ст.57 МКУ. Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 2б (ст.60 МКУ) з причини відсутності в митному органі та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст.62 МКУ) та методу 2г (ст.63 МКУ) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митному органі. Застосовано метод 2ґ (ст. 64 МКУ). Митний кодекс України від 13.03.2012 року № 4495-VI розділ III. Джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала: МД № UA110130/2024/28391 від 09.12.2024 де митна вартість товару зі схожими характеристиками становить 1.6686 дол. США/кг.; Коригування на обсяг партії, умови поставки, комерційні умови не здійснювалось."
На підставі рішення про коригування, відповідачем видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА209140/2025/000093 з причин: "Неможливість завершення митного оформлення у зв`язку із рішенням, про коригування митної вартості (UA 209000/2025/400019/2 від 30.01.2025) та необхідністю внесення змін у відповідні графи МД. Постанова Кабінету міністрів від 21.05.2012 № 450 "Питання. пов`язані із застосуванням митних декларацій”. Наказ Міністерства фінансів від 30.05.2012 № 631 "Про затвердження Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням, митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа”. Наказ Міністерства фінансів від 30.05.2012 № 651 "Про затвердження Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа”. Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності митних органів здійснюється відповідно до гл.4МКУ”.
Також відповідачем роз`яснено вимоги, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення: Необхідно подати нову МД, з дотриманням з урахуванням причин відмови.

На виконання вимог контракту купівлі–продажу від 03.10.2024 № 031024, згідно з рахунком-фактурою (інвойсом) від 16.12.2024.2025 № IHR2024000000080 покупець придбав у продавця товар, загальною вартістю 21 680,96 доларів США.
ТОВ "“ЛЕО СМАРТ ЛОГІСТИКС” з метою митного оформлення вказаного товару 23.12.2024 подало до Львівської митниці електронну митну декларацію № 25UA209140003044U7, відповідно до якої було заявлено до митного оформлення імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначених у графі 31 митної декларації (Папір у рулонах шириною 20-21м, що представляє собою не крейдований, бездруку, неароматизований, крепований, вибілений, папір машинного виготовлення, одношаровий. Паперова маса виготовлена з хімічно обробленої целюлози, переважно з листяних по рід деревини. Маса 1м2 кожного шару становить 15 г. Папір не є готовою продукцією, роз фасований у рулони діаметром понад 105 см, є основою для виготовлення рушничків, салфеток, не призначений для роздрібної торгівлі Див. "електронний інвойс"
2. Місць 266 РК/266/упакувань
3. 0.
Декларант до митного контролю, разом з митною декларацією № 25UA209140003044U7, як підставу для застосування основного методу надав документи зазначені у графі 44 митної декларації: Контракт купівлі-продажу товарів від 03.10.2024 № 031024, прейскурант (прайс-лист) виробника товару від 20.01.2025 № 20/01-1, рахунок-проформу від 20.01.2025 № 23/11757, специфікацію від 20.01.2025 № 6, рахунок-фактуру (Commercial invoice) від 03.02.2025 № 25TR341300033259L6 , доповнення до зовнішньо-економічного договору від 20.01.2025 № 6, сертифікат про походження товару (Certificate of origin) від 03.02.2025№ С1633231, договір (контракт) про перевезення від 12.11.2024 № 12/11-1, рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги від 31.01.2025 № 2, автотранспортну накладну (Road consignment note) від 01.02.2025 № 19848, супровідний документ T1 (Dispatch note model T1) від 03.02.2025 № 25TR341300033259L6, копію митної декларації країни відправлення від 03.02.2025 № 25341300EX00088368, банківський платіжний документ, що стосується товару від 28.01.2025 № 14, бухгалтерський документ, що підтверджує вартість товару від 03.02.2025 № 031024-2, інші некласифіковані документи від 18.11.2024 № 18/11-2, від 31.01.2025№ 31/01/2025-1, від 31.01.2025 № 31/01-4.
Відповідач направив позивачу запит про необхідність подання додаткових документів відповідно до ст. 53 Митного кодексу України.
На вимогу митного органу декларантом додаткових документів не надано.
Львівська митниця від 07.02.2025 прийняла рішення про коригування митної вартості товарів № UА209000/2025/400026/2.
У графі 33 рішення про коригування, що містить назву "Обставини прийняття рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості" відповідач зазначив: 
«За результатами проведеного опрацювання встановлено наступні розбіжності:- відповідно до вимог ЗУ "Про приєднання України до Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів" від 01.08.2006 №57-V та ст.6 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів (Женева, 19травня 1956) у гр.22 та 23 CMR зазначаються підпис та штамп перевізника та відправника товару. У поданій до митного оформлення CMR гр.23 відсутній підпис перевізника товару;
-у гр.3 зазначено місце призначення - Україна, та внесені від руки доповнення (та запис від руки у гр.3 Pustomyty), які незасвідчені особою, яка здійснила запис. У згаданому примірнику ЦМР відсутні відмітки прикордонних митниць. Декларантом надано також, примірник документу, з відмітками прикордонних митниць, проте у гр. 3 внесено тільки назву країни призначення, без вказання конкретного пункту;
- до митного оформлення надано рахунок на відшкодування витрат на перевезення, дата складання рахунку-31.01.25, проте, відповідно до відміток на ЦМР товар перетнув кордон - 06.02.2025. Тобто, на момент виставлення рахунку витрати на транспортування не були відомі у повному обсязі;
- до митного оформлення надано платіжне доручення на суму 7392,00$, у гр. «призначення платежу» зазначено підставу оплати - проформа від 20.01.2025 №23/11757. У проформі зазначено наступні умови оплати: 30% попередня оплата, 70% після відвантаження. Документи на другу частину оплати відсутні.
-у п.3.3 контракту, зазначено, що партія товару формується на підставі Заявки, документ до митного оформлення не надано. 
Таким чином, Львівською митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом. У сукупності всі перелічені фактори вказують на наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах та відсутність всіх відомостей щодо обставин купівлі-продажу товару
Львівська митниця не визнає заявлену митну вартість. Проведено консультації з декларантом згідно з ст.57 МКУ. Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 2б (ст.60 МКУ) з причини відсутності в митному органі та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст.62 МКУ) та методу 2г (ст.63 МКУ) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митному органі. Застосовано метод 2ґ (ст. 64 МКУ). Митний кодекс України від 13.03.2012 року № 4495-VI розділ III. Джерелом інформації для коригування митної вартості:- товару №1 слугувала мд №UA408020/2025/3443 від 30.01.2025 де митна вартість товару зі схожими характеристиками становить 1.6686 дол. США/кг.; Коригування на обсяг партії, умови поставки, комерційні умови не здійснювалось.»
На підставі рішення про коригування, відповідачем видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА209140/2025/000117 з причин: "Неможливість завершення митного оформлення у зв`язку із рішенням, про коригування митної вартості (UA 209000/2025/400026/2 від 07.022025) та необхідністю внесення змін у відповідні графи МД. Постанова Кабінету міністрів від 21.05.2012 № 450 "Питання. пов`язані із застосуванням митних декларацій”. Наказ Міністерства фінансів від 30.05.2012 № 631 "Про затвердження Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням, митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа”. Наказ Міністерства фінансів від 30.05.2012 № 651 "Про затвердження Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа”. Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності митних органів здійснюється відповідно до гл.4МКУ”.
Також відповідачем роз`яснено вимоги, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення: Необхідно подати нову МД, з дотриманням з урахуванням причин відмови.
Не погоджуючись з рішеннями митного органу щодо коригування митної вартості, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку відносинам, що склались між сторонами, суд виходить з такого.
Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із статтею 1 Митного кодексу України (далі – Митний кодекс) законодавство України з питань державної митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.
Відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.
Відповідно до статті 49 Митного кодексу митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 50 Митного кодексу відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів.
Відповідно до частини першої статті 51 Митного кодексу, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
Частинами першою та другою статті 52 Митного кодексу визначено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
Декларант зобов`язаний: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.
Відповідно до частин першої – третьої статті 53 Митного кодексу у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:
1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;
2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;
3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);
4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;
8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:
1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;
2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);
3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);
4) виписку з бухгалтерської документації;
5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;
6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;
7) копію митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Відповідно до статті 54 Митного кодексу контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний:
1) здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;
2) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана;
3) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування;
4) випускати у вільний обіг товари, що декларуються:
у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю;
у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом;
у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.
Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право:
1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;
2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;
3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів;
4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску;
5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості;
6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.
Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:
1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;
2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій – четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;
3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;
4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Згідно з статтею 57 Митного кодексу, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:
1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);
2) другорядні:
а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;
б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;
в) на основі віднімання вартості;
г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);
ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.
Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.
У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Статтею 55 Митного кодексу встановлено порядок коригування митної вартості товарів.
Відповідно до частини другої цієї статті письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.
Правилами заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затвердженими наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 598 (далі – Правила № 598), встановлено, що графа 33 рішення про коригування митної вартості товарів “Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості” має містити окрім зазначення номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, також пояснення щодо зроблених коригувань, зважаючи на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умови поставки, комерційні умови та докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості.
Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові 23.10.2020 у справі № 820/3231/16, яка врахована судом при ухваленні даного рішення, обов`язок доведення митної ціни товару лежить на позивачеві. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.
Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
Вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, не передбачені Митним кодексом (стаття 53) заборонено.
Наведені вище положення митного законодавства зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей.
Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є не підтвердженими, чому з поданих декларантом документів не можливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.
Згідно з матеріалами справи ТОВ “ЛЕО СМАРТ ЛОГІСТИКС” на підтвердження митної вартості товару за МД від 25.11.2024 № 24UA209140033069U6, від 23.12.2024 № 24UA209140036113U7, від 20.01.2025 № 25UA209140001146U6, від 30.01.2025 № 25UA209140002227U7, від 07.02.2025 № 25UA209140003044U8 надало до митного органу документи, а саме: контракт купівлі-продажу товарів від 03.10.2024№ 031024, прейскурант (прайс-лист) виробника товару від 11.11.2024 № 11/11, специфікацію № 1 від 11.11.2024, рахунок-проформу (Proforma invoice) від 11.11.2024 № 23/11754, рахунок-фактуру (Commercial invoice) від 16.11.2024 № IHR2024000000414, сертифікат про походження товару (Certificate of origin) від 16.11.2024 № С1077730, договір перевезення від 13.11.2024 № 13/11-1, рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги від 18.11.2024 № 13112024-2, автотранспортна накладна (Road consignment note) від 17.11.2024 № 001250, супровідний документ T1 (Dispatch note model T1) від 16.11.2024 № 24TR34130003462386, копія митної декларації країни відправлення від 16.11.2024 № 24341300EX00957069, банківський платіжний документ, що стосується товару від 14.11.2024 № 25, бухгалтерський документ, що підтверджує вартість товару від 18.11.2024 № 031024-2, інші некласифіковані документи від 13.11.2024 № 13/11-2, від 18.11.2024 № 18/11-2, прейскурант (прайс-лист) виробника товару від 16.12.2024 № 16/12-2, специфікацію № 3 від 16.12.2024, заявку на продукцію від 02.12.2024 № 3, рахунок-фактуру (Commercial invoice) від 16.12.2024 № IHR2024000000483, сертифікат про походження товару (Certificate of origin) від 16.12.2024 № С1288061, договір перевезення від 05.11.2024 № 05/11 - 1, рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги від 20.12.2024 № 638, автотранспортна накладна (Road consignment note) № 1844, супровідний документ T1 (Dispatch note model T1) від 16.12.2024 № 24TR341300029366L9, копія митної декларації країни відправлення від 16.12.2024 № 24341300EX01041302, банківський платіжний документ, що стосується товару від 14.11.2024 № 25, бухгалтерський документ, що підтверджує вартість товару від 16.12.2024 № 031024-2, інші некласифіковані документи від 11.12.2024 № 11/12/24-4, від 18.11.2024№ 18/11-2; прейскурант (прайс-лист) виробника товару від 28.11.2024 № 28/11-1, специфікацію № 4 від 28.11.2024, рахунок-проформу (Proforma invoice) № 23/11754 від 28.11.2024, рахунок-фактуру (Commercial invoice) № IHR2025000000036 від 16.01.2025, сертифікат про походження товару (Certificate of origin) від 16.01.2025 № С1288186, калькуляцію транспортних витрат 17/01 від 17.01.2025, автотранспортну накладну (Road consignment note) № 00067 від 16.01.2025, супровідний документ T1 (Dispatch note model T1) № 25TR341200005752M2 від 16.01.2025, копія митної декларації країни відправлення № 25341200EX00014454 від 16.01.2025, банківський платіжний документ, що стосується товару № 4 від 08.01.2025, бухгалтерський документ, що підтверджує вартість товару № 031024-2 від 16.01.2025, інші некласифіковані документи № 18/11-2 від 18.11.2024; прейскурант (прайс-лист) виробника товару від 09.01.2025 № 09/01-1, специфікацію від 09.01.2025 № 5, рахунок-проформу (Proforma invoice) від 09.01.2025 № 23/11754, рахунок-фактуру (Commercial invoice) від 09.01.2025 № IHR2025000000057, доповнення до зовнішньо-економічного договору від 08.01.2025 № 5, сертифікат про походження товару (Certificate of origin) від 25.01.2025 № С1633210, договір (контракт) про перевезення від 06.09.2024 № 06/09-1, рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги від 24.01.2025 № СФ-0000032, автотранспортну накладну (Road consignment note) від 25.01.2025 № 19848, супровідний документ T1 (Dispatch note model T1) від 26.01.2025 № 25TR34100025139L5, копія митної декларації країни відправлення від 25.01.2025 № 25341300EX00066688, банківський платіжний документ, що стосується товару від 27.01.2025 № 9, бухгалтерський документ, що підтверджує вартість товару від 27.01.2025 № 031024-2, інші некласифіковані документи від 18.11.2024 № 18/11-2, від 24.01.2025 № 20/01/2025-1; прейскурант (прайс-лист) виробника товару від 20.01.2025 № 20/01-1, рахунок-проформу від 20.01.2025 № 23/11757, специфікацію від 20.01.2025 № 6, рахунок-фактуру (Commercial invoice) від 03.02.2025 № 25TR341300033259L6 , доповнення до зовнішньо-економічного договору від 20.01.2025 № 6, сертифікат про походження товару (Certificate of origin) від 03.02.2025№ С1633231, договір (контракт) про перевезення від 12.11.2024 № 12/11-1, рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги від 31.01.2025 № 2, автотранспортну накладну (Road consignment note) від 01.02.2025 № 19848, супровідний документ T1 (Dispatch note model T1) від 03.02.2025 № 25TR341300033259L6, копія митної декларації країни відправлення від 03.02.2025 № 25341300EX00088368, банківський платіжний документ, що стосується товару від 28.01.2025 № 14, бухгалтерський документ, що підтверджує вартість товару від 03.02.2025 № 031024-2, інші некласифіковані документи від 18.11.2024 № 18/11-2, від 31.01.2025№ 31/01/2025-1, від 31.01.2025 № 31/01-4.
Щодо аргументу відповідача у спірному рішенні від 25.11.2024 № UА209000/2024/400213/2, що відповідно до вимог п. 3.1 зовнішньоекономічного контракту від 03.10.2024 № 031024 визначено, що постачання товару відбувається в термін, погоджений сторонами в Проформі-інвойс. Проте даний документ декларантом не надано митному органу, що є порушення положень даної угоди, суд зазначає таке.
У відповідь на запит митного органу декларант надав проформу-інвойс.
Таким чином вказані зауваження митниці, суд вважає безпідставними.
Ще однією підставою для здійснення коригування митної вартості товарів відповідач в оскарженому рішенні від 25.11.2024 № UА209000/2024/400213/2 визначав, що відповідно до вимог п. 3.3 зовнішньоекономічного контракту від 03.10.2024 №031024 визначено, що поставки здійснюються на підставі письмових заявок. Проте даний документ декларантом не надано митному органу, що є порушення положень даної угоди.
Також у вказаному рішенні зазначено, що відповідно до вимог п. 1.4 договору перевезення від 13.11.2024 №13112024-1 маршрут прямування, пункти призначення, характеристики вантажів, вартість послуг визначаються на підставі погоджених сторонами заявок, які є невід`ємною частиною цього договору. Проте даних заявок декларантом не надано митному органу, що є порушенням положень даної угоди.
Статтею 53 МК України визначений перелік документів, що подаються на підтвердження заявленої митної вартості. Серед зазначеного переліку немає замовлень. При цьому, згідно з ч. 5 ст. 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Отже, заявка не є первинним документом, який містить в собі інформацію про вартість товару. Заявка не має вплив на числові визначення митної вартості.
При цьому, суд зазначає, що до митної декларації долучена заявка на перевезення від 13.11.2024 № 13/11-2.
Щодо рішення про коригування митної вартості товарів від 23.12.2024 № UА209000/2024/400236/2, суд зазначає таке.
Щодо посилань відповідача про те, що у гр. 22 CMR відсутні підпис відправника, суд зазначає таке.
Відсутність у графі 22 CMR реквізитів відправника не свідчить про наявність розбіжностей чи ознак підробки та не впливає на розмір вартості товарів, заявлений позивачем.
Суд погоджується з позивачем, що вказаний реквізит у CMR не впливає на підтвердження числових значень складових митної вартості товарів, оскільки недоліків щодо кількісних та якісних характеристик товару, вказаного у вантажній накладній, митним органом не виявлено, тому така умова не може бути підставою для коригування митної вартості.
Суд також критично ставиться до зауважень митного органу щодо того, що у наданій до митного оформлення копії CMR зазначено місце призначення - Україна, без вказання конкретного географічного пункту, оскільки, на у гр. 3 CMR вказаний географічний пункт Пустомити.
Разом з тим суд зауважує, що географічне місце відправлення товару не відноситься до відомостей, які можуть підтвердити митну вартість такого товару відповідно до приписів статті 53 МК України.
Також у вказаному рішенні зазначено, що у гр. 20 мд задекларовано умови поставки -FCA GOLCUK, у інвойсі - умови поставки FCA GOLCUK. Проте, у гр.4 ЦМР зазначено місце завантаження товару Стамбул. У рахунку на оплату витрат на транспортування зазначено маршрут - GOLCUK – Порубне - Пустомити протиріччя у даних не дає змоги встановити точний маршрут перевезення, а отже, перевірити правильність розрахунку складових митної вартості.
Згідно з п. 3.1, 3.2 контракту купівлі-продажу від 03.10.2024 № 031024 постачання товару відбувається в термін, погоджений сторонами в Проформі інвойсі та в Специфікації до контракту на кожну партію товару, що поставляється. Датою поставки партії товару вважається дата, зазначена у бортовому коносаменті чи товарино-транспортній накладній.
Умови поставки товару FCA GOLCUK, Kocaeli, TURKIYE or Sakarya/Pamukova TURKIYE, якщо інше не вказано у Специфікації та проформі інвойсі відповідно до ІНКОТЕРМС -2020.
У інвойсі від 16.12.2024 № IHR2024000000483 вказані умови поставки FCA GOLCUK.
Як видно з документів митного оформлення територіально завантаження відбувалося у місті GOLCUK, що відповідає умовам поставки та відповідає умовам контракту, інвойсу.
Згідно з рахунком на оплату від 20.12.2024 № 638, послуги перевезення за маршрутом GOLCUK (TURKEY) 0 п/п Порубне становить 110 000, 00 грн.
Отже, декларантом належним чином було підтверджено вартість понесених витрат на транспортування товару.
Також, у спірному рішенні зазначено що мд доєднано примірник ЦМР, без відміток митних органів, який містить незавірені виправлення у гр. 4 (закреслено Стамбул та виправлено на GOLCUK) та запис від руки у гр.3 Pustomyty.
При цьому, суд зазначає, що виправлення в CMR жодним чином не перешкоджає числовому визначенню митної вартості товару.
Таким чином вказані зауваження митниці, суд вважає безпідставними.
У спірному рішенні про коригування митної вартості товарів митний орган вказує, що до митного оформлення надано рахунок на відшкодування витрат на перевезення, дата складання рахунку - 20.12.24, проте, відповідно до відміток на ЦМР товар перетнув кордон -21.12.2024. Тобто, на момент виставлення рахунку витрати на транспортування не були відомі у повному обсязі.
Вказані зауваження митного органу по суті не є розбіжностями, оскільки не містять суперечностей з іншими поданими документами та не впливають на можливість або неможливість перевірки числового значення заявленої митної вартості товару.
Також митний орган вказує, що до митного оформлення надано заявку на продукцію від 02.12.2024 № 3, у даному документі зазначена кількість товару, що постачається у даній партії - одиниця виміру -кг. Проте у підсумку документа зазначено Разом/total (USD).
Статтею 53 МК України визначений перелік документів, що подаються на підтвердження заявленої митної вартості. Серед зазначеного переліку немає замовлень. При цьому, згідно з ч. 5 ст. 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Отже, заявка не є первинним документом, який містить в собі інформацію про вартість товару. Заявка не має вплив на числові визначення митної вартості.
Щодо зауважень, що до митного оформлення надано платіжне доручення на суму 28050,00$, у гр. «призначення платежу» зазначено підставу оплати - проформа від 11.11.2024 № 23/11754. Документ до митного оформлення не надавася, суд зазначає таке.
Так, загальні вимоги Національного банку України до оформлення клієнтами доручень на переказ коштів в іноземній валюті або банківських металів, їх виконання уповноваженими банками й іншими фінансовими установами (далі - уповноважений банк), порядку зарахування коштів в іноземній валюті, а також особливості здійснення уповноваженим банком арешту та примусового списання коштів в іноземних валютах та банківських металів з рахунків клієнта і з кореспондентських рахунків уповноваженого банку - резидента та нерезидента, відкритих в іншому уповноваженому банку-резиденті, встановлює Положення про порядок виконання банками документів на переказ, примусове списання і арешт коштів в іноземних валютах та банківських металів і змін до деяких нормативно-правових актів Національного банку України, затверджене постановою Правління Національного банку України від 28.08.2008 № 216, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 01.10.2008 за № 910/15601 (далі - Порядок № 216).
Пунктом 2.2 Порядку № 216 передбачено, що платник заповнює реквізит «Призначення платежу» в іноземній валюті або банківських металах таким чином, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування бенефіціару коштів в іноземній валюті або банківських металів.
При цьому, чинним законодавством не встановлено обов`язку здійснювати посилання на інвойс чи проформу в банківському платіжному документі.
Отже, навіть відсутність у банківських документах посилання на інвойс чи проформу, за умови наявності вказівки на контракт та товари, які оплачуються, не є підставою для висновку щодо недостовірності наданої позивачем інформації про митну вартість товару, а у сукупності з іншими документами, що стосуються поставки оцінюваного товару, дозволяють ідентифікувати платіж з оцінюваним товаром.
Отже і ця розбіжність не є такою, що має вплив на правильність визначення митної вартості.
Щодо рішення про коригування митної вартості товарів від 20.01.2025 № UА209000/2025/400007/2, суд зазначає таке.
Щодо посилань відповідача про те, що відповідно до положень Інкотермс термін FCA (...Named place) вибір місця постачання вплине на зобов`язання зі завантаження і розвантаження товару у даному місці. Якщо постачання здійснюється у приміщенні продавця, то продавець несе відповідальність за завантаження. Якщо ж постачання здійснюється в інше місце, продавець відповідальності за відвантаження товару не несе. Згідно гр. 20 митної декларації товар завантажений у Golcuk, а відповідно до гр.4 CMR у Pamukova Sakarya, однак адресою продавця є м. Istanbol, Туреччина. Отже, витрати з навантаження, а також складські збори покладені на покупця, суд зазначає таке.
Відповідно до Інкотермс (редакція 2010 року), що регулюють питання, яка зі сторін договору купівлі-продажу повинна здійснити необхідні для перевезення і страхування дії, коли продавець передає товар покупцю, і які витрати несе кожна із сторін, термін FCA (FREE CARRIER (... named place) франко-перевізник (... назва місця) означає, що продавець здійснює поставку товару, який пройшов митне очищення для експорту, шляхом передання призначеному покупцем перевізнику у названому місці. Слід зазначити, що вибір місця поставки впливає на зобов`язання щодо завантаження й розвантаження товару у такому місці. Якщо поставка здійснюється на площах продавця, продавець відповідає за завантаження. Якщо ж поставка здійснюється в іншому місці, продавець не несе відповідальності за розвантаження товару. Цей термін може бути застосований незалежно від виду транспорту, включаючи змішані (мультимодальні) перевезення. Під словом перевізник розуміється будь-яка особа, що на підставі договору перевезення зобов`язується здійснити або забезпечити здійснення перевезення товару залізницею, автомобільним, повітряним, морським, внутрішнім водним транспортом або комбінацією цих видів транспорту. Якщо покупець призначає іншу особу, ніж перевізник, прийняти товар для перевезення, то продавець вважається таким, що виконав свої обов`язки щодо поставки товару з моменту його передання такій особі.
Згідно з пунктом А.3 Інкотермс за умовами поставки FCA покупець зобов`язаний за власний рахунок укласти договір перевезення товару від названого місця, окрім випадків, коли договір перевезення укладено продавцем відповідно до статті А. 3 «а», також за зазначених умов продавець зобов`язаний у відповідності до договору купівлі-продажу надати покупцю товар, рахунок-фактуру або еквівалентне йому електронне повідомлення, а також будь-які інші докази відповідності, які можуть знадобитись за умовами договору купівлі-продажу.
Згідно з п. 3.2 контракту купівлі-продажу від 03.10.2024 № 031024 умови поставки товару FCA GOLCUK, Kocaeli, TURKIYE or Sakarya/Pamukova TURKIYE, якщо інше не вказано у Специфікації та проформі інвойсі відповідно до ІНКОТЕРМС -2020.
У рахунку-проформі від 28.11.2024 № 23/11754 продавець визначив умови поставки: FCA Golcuk або Sakarya/Pamukova.
У комерційному інвойсі від 16.01.2025 № IHR2025000000036 продавець визначив, що умови поставки: FCA Sakarya/Pamukova.
Отже, місцем завантаження товару було Sakarya/Pamukova, що відповідає умовам договору та є місцем завантаження продавця. 
У калькуляції транспортних перевезень № 17/01 від 17.01.2025 маршрут перевезення із Sakarya/Pamukova до Пустомит.
Вартість наванатаження відповідно до п. 2.1 контракту купівлі-продажу від 03.10.2024 № 031024 входить до ціни на товар. 
Отже, розбіжність у місцезнаходженні продавця з місцем завантаження товару не може свідчити про порушення умов поставки товару на умовах ІНКОТЕРМС FCA.
При цьому суд зазначає, що позивач подав митному органу усі необхідні транспортні (перевізні) документи та документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, зокрема, калькуляцію транспортних перевезень від 17.01.2025 № 17/01, СRM від 16.01.2015 № 00067.
Також у вказаному рішенні зазначено, що у калькуляції транспортних перевезень відсутні числові дані таких витрат. 
Суд зазначає, що вказані обставини не впливають на складові митної вартості товарів та не можуть бути підставою для коригування митної вартості,
Також у вказаному рішенні зазначено, що у гр.3 CMR зазначено Ukraine, без вказання конкретного місця розвантаження.
Наведене твердження є неконкретизованим, оскільки митний орган не зазначає, як саме вони впливають на митну вартість товару.
Щодо зауважень, що у наданій до митного оформлення Специфікації від 28.11.2024 № 4 умовами оплати визначено терміни 30% передоплати та 70% після завантаження. Пунктом п 4.3 зовнішньоекономічного Контракту № 031024 від 03.10.2024 умовою розрахунків також зазначено передоплату. Однак, у наданій до митного оформлення платіжній інструкції № 4 від 08.01.2025 сума сплачених коштів не відповідає вартості товару, що зазначена у комерційного інвойсі IHR2025000000036 від 16.01.2025 та не відповідає 30% вартості товару, що зазначена як передоплата у вищевказаній Специфікації, суд зазначає таке.
Відповідно до п. 4.2 контракту купівлі-продажу від 03.10.2024 № 031024 умови оплати визначені у проформі інвойс на певну партію товару. У разі переплати вона зараховується в рахунок майбутніх поставок. У разі недоплати Покупець зобов`язується здійснити доплату не пізніше, ніж за 30 днів з моменту поставки певної партії товару.
Позивач надав митному органу акт звірки від 16.01.2025 № 031024-2, згідно з яким у нього була переплата перед продавцем на суму 7000 доларів США. Отже, позивач мав доплатити покупцю за товар після здійснення поставки відповідно до умов договору.
Суд зауважує, що відповідно до приписів ст. 53 МК України надання до митного органу банківських платіжних документів та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару не є безумовним або обов`язковим.
При цьому, суд зазначає, що у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. У свою чергу умови плати безпосередньо ціни товару не стосуються. У зв`язку з цим відомості про умови оплати товару не повинні братися органом доходів і зборів до уваги при контролі за митною вартістю, а відтак суперечності між цими відомостями не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару.
Суперечності у відомостях щодо умов оплати товару у документах, доданих до вантажної митної декларації на підтвердження митної вартості товарів, не можуть бути підставою для витребування органом доходів і зборів додаткових документів у декларанта.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного суду від 11.06.2019 у справі № 813/1755/17, від 29.07.2021 у справі № 380/6459/20.
Щодо зауважень, що у гр. 70 «Призначення платежу» платіжної інструкції № 4 від 08.01.2025 міститься посилання на проформу № 23/11754 від 28.11.2024, яка до митного оформлення декларантом не надана. У зв`язку з вищевикладеним ідентифікувати надані до митного оформлення платіжні документи із даною поставкою неможливо, суд зазначає таке.
Так, загальні вимоги Національного банку України до оформлення клієнтами доручень на переказ коштів в іноземній валюті або банківських металів, їх виконання уповноваженими банками й іншими фінансовими установами (далі - уповноважений банк), порядку зарахування коштів в іноземній валюті, а також особливості здійснення уповноваженим банком арешту та примусового списання коштів в іноземних валютах та банківських металів з рахунків клієнта і з кореспондентських рахунків уповноваженого банку - резидента та нерезидента, відкритих в іншому уповноваженому банку-резиденті, встановлює Положення про порядок виконання банками документів на переказ, примусове списання і арешт коштів в іноземних валютах та банківських металів і змін до деяких нормативно-правових актів Національного банку України, затверджене постановою Правління Національного банку України від 28.08.2008 № 216, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 01.10.2008 за № 910/15601 (далі - Порядок № 216).
Пунктом 2.2 Порядку № 216 передбачено, що платник заповнює реквізит «Призначення платежу» в іноземній валюті або банківських металах таким чином, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування бенефіціару коштів в іноземній валюті або банківських металів.
При цьому, чинним законодавством не встановлено обов`язку здійснювати посилання на інвойс чи проформу в банківському платіжному документі.
Отже, навіть відсутність у банківських документах посилання на інвойс чи проформу, за умови наявності вказівки на контракт та товари, які оплачуються, не є підставою для висновку щодо недостовірності наданої позивачем інформації про митну вартість товару, а у сукупності з іншими документами, що стосуються поставки оцінюваного товару, дозволяють ідентифікувати платіж з оцінюваним товаром.
Отже і ця розбіжність не є такою, що має вплив на правильність визначення митної вартості.
Щодо рішення про коригування митної вартості товарів від 30.01.2025 № UА209000/2025/400019/2, суд зазначає таке.
Щодо посилань відповідача про те, що відповідно до положень Інкотермс термін FCA (...Named place) вибір місця постачання вплине на зобов`язання зі завантаження і розвантаження товару у даному місці. Якщо постачання здійснюється у приміщенні продавця, то продавець несе відповідальність за завантаження. Якщо ж постачання здійснюється в інше місце, продавець відповідальності за відвантаження товару не несе. Згідно гр. 20 митної декларації, рахунку - фактури на оплату транспортних послуг від 24.01.2025 № СФ-0000032 та заявки на транспортне перевезення 20/01/2025-1 від 24.01.2025, товар завантажений в м. Pamukova-Saka (Туреччина) а адресою продавця є Istanbul, Туреччина. Отже, витрати з навантаження, а також складські збори покладені на покупця, проте такі витрати (складові митної вартості) в товаросупровідних документах не відображені та не включені до розрахунку митної вартості.
Відповідно до Інкотермс (редакція 2010 року), що регулюють питання, яка зі сторін договору купівлі-продажу повинна здійснити необхідні для перевезення і страхування дії, коли продавець передає товар покупцю, і які витрати несе кожна із сторін, термін FCA (FREE CARRIER (... named place) франко-перевізник (... назва місця) означає, що продавець здійснює поставку товару, який пройшов митне очищення для експорту, шляхом передання призначеному покупцем перевізнику у названому місці. Слід зазначити, що вибір місця поставки впливає на зобов`язання щодо завантаження й розвантаження товару у такому місці. Якщо поставка здійснюється на площах продавця, продавець відповідає за завантаження. Якщо ж поставка здійснюється в іншому місці, продавець не несе відповідальності за розвантаження товару. Цей термін може бути застосований незалежно від виду транспорту, включаючи змішані (мультимодальні) перевезення. Під словом перевізник розуміється будь-яка особа, що на підставі договору перевезення зобов`язується здійснити або забезпечити здійснення перевезення товару залізницею, автомобільним, повітряним, морським, внутрішнім водним транспортом або комбінацією цих видів транспорту. Якщо покупець призначає іншу особу, ніж перевізник, прийняти товар для перевезення, то продавець вважається таким, що виконав свої обов`язки щодо поставки товару з моменту його передання такій особі.
Згідно з пунктом А.3 Інкотермс за умовами поставки FCA покупець зобов`язаний за власний рахунок укласти договір перевезення товару від названого місця, окрім випадків, коли договір перевезення укладено продавцем відповідно до статті А. 3 «а», також за зазначених умов продавець зобов`язаний у відповідності до договору купівлі-продажу надати покупцю товар, рахунок-фактуру або еквівалентне йому електронне повідомлення, а також будь-які інші докази відповідності, які можуть знадобитись за умовами договору купівлі-продажу.
Згідно з п. 3.2 контракту купівлі-продажу від 03.10.2024 № 031024 умови поставки товару FCA GOLCUK, Kocaeli, TURKIYE or Sakarya/Pamukova TURKIYE, якщо інше не вказано у Специфікації та проформі інвойсі відповідно до ІНКОТЕРМС -2020.
У рахунку-проформі від 09.01.2025 № 23/11754 продавець визначив умови поставки: FCA Golcuk або Sakarya/Pamukova.
У комерційному інвойсі від 16.01.2025 № IHR2025000000057 продавець визначив, що умови поставки: FCA/ Pamukova Sakarya.
Отже, місцем завантаження товару було Pamukova Sakarya, що відповідає умовам договору та є місцем завантаження продавця. 
У рахунку - фактурі від 24.01.2025 № СФ-0000032 маршрут перевезення із Sakarya/Pamukova до Пустомит.
Вартість наванатаження відповідно до п. 2.1 контракту купівлі-продажу від 03.10.2024 № 031024 входить до ціни на товар. 
Отже, розбіжність у місцезнаходженні продавця з місцем завантаження товару не може свідчити про порушення умов поставки товару на умовах ІНКОТЕРМС FCA.
При цьому суд зазначає, що позивач подав митному органу усі необхідні транспортні (перевізні) документи та документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, зокрема, договір на транспортне обслуговування від 06.09.2024 № 06/09-1, заяву транспортного замовлення № 20/01/2025-1, рахунок - фактуру від 24.01.2025 № СФ-0000032.
У спірному рішенні про коригування митної вартості товарів митний орган вказує, що до митного оформлення надано рахунок-фактуру на оплату транспортно-експедиційних послуг від 24.01.2025 № СФ-0000032, проте, відповідно до відміток на товаросупровідних документах (CMR № 19848 від 25.01.2025 ), вантаж перетнув кордон 28.01.2025, тобто, на момент складання рахунку, відомості щодо витрат на транспортування не були відомі у повному обсязі.
Вказані зауваження митного органу по суті не є розбіжностями, оскільки не містять суперечностей з іншими поданими документами та не впливають на можливість або неможливість перевірки числового значення заявленої митної вартості товару.
Також у вказаному рішенні зазначено, що відповідно до вимог п. 3.3 зовнішньоекономічного контракту від 03.10.2024 за № 031024 визначено, що поставка має здійснюватись на підставі письмової Заявки Покупця, яку до митного оформлення не надано.
Статтею 53 МК України визначений перелік документів, що подаються на підтвердження заявленої митної вартості. Серед зазначеного переліку немає замовлень. При цьому, згідно з ч. 5 ст. 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Отже, заявка не є первинним документом, який містить в собі інформацію про вартість товару. Заявка не має вплив на числові визначення митної вартості.
Щодо зауважень, що у Специфікації від 09.01.2025 № 5 умовами оплати зазначено 30% передоплата та 70% після завантаження. У вищевказаній Специфікації міститься посилання на проформу інвойс № 23/11754 від 09.01.2025, яка до митного оформлення декларантом не подана. Крім того, у гр. 70 «Призначення платежу» платіжної інструкції від 27.01.2025 № 9 зазначено що даний платіж є оплатою за товар згідно МД 001265 від 20.01.2025. У зв`язку з вищевикладеним ідентифікувати платіжний документ із поставкою оцінюваного неможливо, суд зазначає таке.
Відповідно до п. 4.2 контракту купівлі-продажу від 03.10.2024 № 031024 умови оплати визначені у проформі інвойс на певну партію товару. У разі переплати вона зараховується в рахунок майбутніх поставок. У разі недоплати Покупець зобов`язується здійснити доплату не пізніше, ніж за 30 днів з моменту поставки певної партії товару.
Позивач надав митному органу акт звірки від 27.01.2025 № 031024-2, згідно з яким у нього була переплата перед продавцем станом на 27.01.2025 на суму 12000 доларів США. Отже, позивач мав доплатити покупцю за товар після здійснення поставки відповідно до умов договору.
Суд зауважує, що відповідно до приписів ст. 53 МК України надання до митного органу банківських платіжних документів та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару не є безумовним або обов`язковим.
При цьому, суд зазначає, що у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. У свою чергу умови плати безпосередньо ціни товару не стосуються. У зв`язку з цим відомості про умови оплати товару не повинні братися органом доходів і зборів до уваги при контролі за митною вартістю, а відтак суперечності між цими відомостями не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару.
Суперечності у відомостях щодо умов оплати товару у документах, доданих до вантажної митної декларації на підтвердження митної вартості товарів, не можуть бути підставою для витребування органом доходів і зборів додаткових документів у декларанта.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного суду від 11.06.2019 у справі № 813/1755/17, від 29.07.2021 у справі № 380/6459/20.
Щодо рішення про коригування митної вартості товарів від 07.02.2025 № UА209000/2025/400026/2, суд зазначає таке.
Щодо посилань відповідача про те, що у поданій до митного оформлення CMR гр. 23 відсутній підпис перевізника товару, суд зазначає таке.
Відсутність у графі 23 CMR реквізитів перевізника не свідчить про наявність розбіжностей, ознак підробки та не впливає на розмір вартості товарів, заявлений позивачем.
Суд погоджується з позивачем, що вказаний реквізит у CMR не впливає на підтвердження числових значень складових митної вартості товарів, оскільки недоліків щодо кількісних та якісних характеристик товару, вказаного у вантажній накладній, митним органом не виявлено, тому така умова не може бути підставою для коригування митної вартості.
Також, у спірному рішенні зазначено: у гр.3 зазначено місце призначення - Україна, та внесені від руки доповнення (та запис від руки у гр.3 Pustomyty), які незасвідчені особою, яка здійснила запис. У згаданому примірнику ЦМР відсутні відмітки прикордонних митниць.
При цьому, суд зазначає, що виправлення в CMR жодним чином не перешкоджає числовому визначенню митної вартості товару.
Таким чином вказані зауваження митниці, суд вважає безпідставними.
Також у вказаному рішенні зазначено, що декларантом надано також, примірник документу, з відмітками прикордонних митниць, проте у гр. 3 внесено тільки назву країни призначення, без вказання конкретного пункту.
Наведене твердження є неконкретизованим, оскільки митний орган не зазначає, як саме вони впливають на митну вартість товару.
У спірному рішенні про коригування митної вартості товарів митний орган вказує, що до митного оформлення надано рахунок на відшкодування витрат на перевезення, дата складання рахунку - 31.01.25, проте, відповідно до відміток на ЦМР товар перетнув кордон - 06.02.2025. Тобто, на момент виставлення рахунку витрати на транспортування не були відомі у повному обсязі.
Вказані зауваження митного органу по суті не є розбіжностями, оскільки не містять суперечностей з іншими поданими документами та не впливають на можливість або неможливість перевірки числового значення заявленої митної вартості товару.
Щодо зауважень, що до митного оформлення надано платіжне доручення на суму 7392,00$, у гр. «призначення платежу» зазначено підставу оплати - проформа від 20.01.2025 № 23/11757. У проформі зазначено наступні умови оплати: 30% попередня оплата, 70% після відвантаження. Документи на другу частину оплати відсутні, суд зазначає таке.
Відповідно до п. 4.2 контракту купівлі-продажу від 03.10.2024 № 031024 умови оплати визначені у проформі інвойс на певну партію товару. У разі переплати вона зараховується в рахунок майбутніх поставок. У разі недоплати Покупець зобов`язується здійснити доплату не пізніше, ніж за 30 днів з моменту поставки певної партії товару.
Позивач надав митному органу платіжну інструкцію в іноземній валюті від 28.01.2025 № 14 на суму 7392,00 доларів США, у гр. «призначення платежу» зазначено підставу оплати - проформа від 20.01.2025 № 23/11757.
Отже, позивач мав доплатити покупцю за товар після здійснення поставки відповідно до умов договору. На момент митного оформлення товару така оплата ще не була здійснена, а тому не могла бути надана митному органу.
Суд зауважує, що відповідно до приписів ст. 53 МК України надання до митного органу банківських платіжних документів та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару не є безумовним або обов`язковим.
При цьому, суд зазначає, що у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. У свою чергу умови плати безпосередньо ціни товару не стосуються. У зв`язку з цим відомості про умови оплати товару не повинні братися органом доходів і зборів до уваги при контролі за митною вартістю, а відтак суперечності між цими відомостями не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару.
Суперечності у відомостях щодо умов оплати товару у документах, доданих до вантажної митної декларації на підтвердження митної вартості товарів, не можуть бути підставою для витребування органом доходів і зборів додаткових документів у декларанта.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного суду від 11.06.2019 у справі № 813/1755/17, від 29.07.2021 у справі № 380/6459/20.
Також у вказаному рішенні зазначено, що у п.3.3 контракту, зазначено, що партія товару формується на підставі Заявки, документ до митного оформлення не надано.
Статтею 53 МК України визначений перелік документів, що подаються на підтвердження заявленої митної вартості. Серед зазначеного переліку немає замовлень. При цьому, згідно з ч. 5 ст. 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Отже, заявка не є первинним документом, який містить в собі інформацію про вартість товару. Заявка не має вплив на числові визначення митної вартості.
Суд вважає, що позивачем надано усі необхідні документи, що стосуються числового значення митної вартості товару або методу її визначення, документи містили всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару. Ціна товару була визначена позивачем згідно з умовами контракту. 
У той же час обставини, якими мотивовані рішення митного органу про необхідність витребування додаткових документів є необґрунтованими, оскільки надані документи у сукупності підтверджують визначену митну вартість товару позивачем (декларантом) за першим методом визначення митної вартості.
Відповідач не надав доказів на спростування визначеної позивачем вартості товару, а саме по собі зазначення митним органом у спірному рішенні про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або підставою для незастосування обраного ним методу її визначення.
Встановлені судом фактичні обставини свідчать про відсутність у відповідача фактичних підстав для коригування заявленої декларантом митної вартості товарів, а саме коригування митної вартості є необґрунтованим.
Відповідно до постанови Верховного Суду від 25.05.2021 у справі № 520/10386/2020 в разі здійснення коригування митної вартості за резервним методом, у рішенні про коригування митний орган обов`язково повинен зазначити докладну інформацію та джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості за шостим (резервним) методом. Тобто, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, контролюючий орган повинен також зазначити докладну інформацію і джерела, які ним використовувалися.
Відповідно до оскаржених рішень митний орган скоригував митну вартість товару із застосуванням резервного методу визначення її митної вартості та на підставі митних декларацій від 22.05.2024 №UA209140/2024/14524, від 22.12.2024 № UA500500/2024/43619, від 09.12.2024 № UA110130/2024/28391, від 09.12.2024 № UA110130/2024/28391, від 30.01.2025№UA408020/2025/3443.
Проте в оскаржених рішеннях відповідач не вказує будь-яких джерел та інформації, якими керувався при визначенні митної вартості товару, окрім номеру, дати та ціни взятої за основу митної декларації.
Верховний Суд у постанові від 29.09.2020 по справі № 520/7041/19 звернув увагу на те, що рішення про коригування митної вартості товарів є обґрунтованим та мотивованим у контексті норм пунктів 2, 4 частини другої статті 55 Митного кодексу якщо містить не лише дату та номер митної декларації, на підставі якої здійснено коригування митної вартості, а й порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервним методом.
Враховуючи викладене, суд вважає необґрунтованим висновок митного органу про те, що у поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності та не міститься всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.
А тому, як наслідок, рішення відповідача про коригування митної вартості товарів є протиправними та підлягають скасуванню.
З огляду на те, що картки відмови № UА209140/2024/001265, № UА209140/2024/001437, № UА209140/2025/000044, № UА209140/2025/000093, № UА209140/2025/000117 прийняті на основі рішень відповідача про коригування митної вартості товарів та є похідними від них, такі теж необхідно визнати протиправними та скасувати.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Закріплений у ч. 1 ст. 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.
У розумінні ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Матеріали справи свідчать, що відповідні критерії відповідачем не дотримані, що зумовило звернення позивача за захистом порушених прав та інтересів до суду.
З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись статтями 6, 14, 242, 243, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 
вирішив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю “ЛЕО СМАРТ ЛОГІСТИКС” (провулок Тихий-1, буд. 11, кв. 21, м. Пустомити, Львівський район, Львівська область, 81100, ЄДРПОУ 45469175) до Львівської митниці (вул. Костюшка Т., буд. 1, м. Львів, 79007, ЄДРПОУ 43971343) про визнання протиправними і скасування рішень про коригування митної вартості товарів та карток відмови - задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці від 25.11.2024 № UА209000/2024/400213/2 про коригування митної вартості.
Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці від 23.12.2024 № UА209000/2024/400236/2 про коригування митної вартості.
Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці від 20.01.2025 № UА209000/2025/400007/2 про коригування митної вартості.
Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці від 30.01.2025 № UА209000/2025/400019/2 про коригування митної вартості.
Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці від 07.02.2025№ UА209000/2025/400026/2 про коригування митної вартості.
Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Львівської митниці № UА209140/2024/001265.
Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Львівської митниці № UА209140/2024/001437.
Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Львівської митниці № UА209140/2025/000044.
Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Львівської митниці № UА209140/2025/000093.
Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Львівської митниці № UА209140/2025/000117.
Стягнути з Львівської митниці за рахунок бюджетних асигнувань в користь Товариства з обмеженою відповідальністю “ЛЕО СМАРТ ЛОГІСТИКС” 3784,56 грн судових витрат.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складений 12.01.2026.

Суддя Кедик М.В.