Дата документу 16.12.2025 Справа № 336/7329/25

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
 
Єдиний унікальний № 336/7329/25 Головуючий в 1-й інстанції – Турчинський М.І.
Провадження №22-ц/807/2056/25 Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 грудня 2025 року місто Запоріжжя
Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої: Кочеткової І.В.,
суддів:         Гончар М.С.,
Онищенка Е.А.,
секретар: Пантюх Ю.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на рішення, дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Сапи А.Д. щодо прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження від 30.01.2024 р. № 74013769, з примусового виконання виконавчого листа Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09.07.2018 р. у справі № 0827/4503/12,
за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС», на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19 вересня 2025 року,
В С Т А Н О В И В:
 
У серпні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до районного суду із скаргою на бездіяльність посадових осіб Центрального відділу ДВС у м.Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) щодо неправомірного відкриття виконавчого провадження на примусове виконавчого листа, який виданий Шевченківським районним судом м.Запоріжжя 09.07.2018р. у цивільній справі №0827/4503/12, яким визначено в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, укладеним між ПАТ Райффазен Банк Аваль» та ОСОБА_1 в сумі 96493,06 доларів США, що еквівалентно 786536,03 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки – трикімнатну квартиру, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 та яка належить ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, за початковою ціною його реалізації визначеною незалежним експертом оціночної діяльності на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. 
       В скарзі зазначено, що державним виконавцем безпідставно було відкрито виконавче провадження та проведено виконавчі дії (прийняті постанови) в рамках виконавчого провадження, які частково були скасовані начальником Центрального ВДВС як такі, що прийняті в порушення вимог ЗУ «Про виконавче провадження», але в повній мірі не відновлюють порушених прав боржника. Зокрема зазначивши про протиправність рішень з проведення виконавчих дій та суперечність приписам ЗУ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо норм на період дії воєнного стану» від 15.03.2022р., яким передбачено зупинення чинності норм законодавства щодо реалізації предмета іпотеки на електронних торгах, зокрема статей 41,48 ЗУ «Про іпотеку», отже процедура у виконавчому провадження не може здійснюватися та рішення суду щодо реалізації предмета іпотеки не може бути реалізовано в період чинності воєнного стану. Зважаючи на зазначені приписи законодавства щодо неможливості реалізації предмета іпотеки та відповідно неможливості примусового виконання рішення суду в частині продажу нерухомого майна на прилюдних торгах, скаржник вважає рішення/дії держаного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження неправомірними та такими, що порушують права і інтереси скаржника (боржника). 
В скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанови державного виконавця Центрального ВДВС у м.Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністермства юстиції (м.Одеса) Сапи А.Д. про відкриття виконавчого провадження від 30.01.2024р. №74013769 з виконавчого листа Шевченківського районного суду м.Запоріжжя у справі №0827/4503/12, та поновити строк на подання скарги, який має обраховуватися з моменту ознайомлення представником скаржника з матеріалами виконавчого провадження. 
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19 вересня 2025 року скаргу ОСОБА_1 , інтереси якого представляє ОСОБА_4 на рішення/дію державного виконавця Центрального відділу Державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Сапи А.Д. у виконавчому провадженні №74013769 - задоволено частково.
Скасувано постанову державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Сапи А.Д. про відкриття виконавчого провадження від 30.01.2024р. №74013769 з виконання виконавчого листа, виданого Шевченківським районним судом м.Запоріжжя у справі №0827/4503/12.
Зобов`язано посадових осіб Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) усунути вказане порушення.
В іншій частині скарги відмовлено.
Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить ухвалу суду скасувати, відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 ..
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що скаржником ОСОБА_1 пропущено строк для звернення до суду із скаргою на дії державного виконавця, тобто останній не мав змогу скористатися правом на подачу такої скарги, оскільки ОСОБА_1 був обізнаний про виконавче провадження з дня винесення та направлення на його адресу постанови про відкриття виконавчого провадження з 30.01.2024. Ухвалою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 02.10.2023 у справі №0827/4503/2012 було замінено кредитора (стягувача) АТ «Райффайзен Банк» на ТОВ «Цикл Фінанс» у виконавчому провадженні з виконання рішення суду, та відповідно у Центральному відділу ДВС перебуває виконавче провадження №74013769 від 30.01.2024 стосовно боржника ОСОБА_1 на підставі виконавчого листа №0827/4503/2012, виданого 09.07.2018 Шевченківським районним судом м.Запоріжжя. 
ОСОБА_1 не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу.
В засідання апеляційного суду учасники справи не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляли. Апелянт просив розглядати справу за їх відсутності.
Відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Судова колегія на підставі положення ч.2 ст. 372 ЦПК України ухвалила розглядати справу за відсутності учасників справи, які не прибули в судове засідання.
Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Суд першої інстанції, задовольняючи скаргу, виходив з того, що оскільки при відкритті виконавчого провадження, зазначені вимоги Закону про обмеження та заборони на проведення виконавчих дій з примусової реалізації предмета іпотеки, були проігноровані державним виконавцем та було безпідставно відкрито виконавче провадження, та на момент прийняття оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження 30.01. вже існувала законодавча заборона на примусову реалізацію предметів іпотеки, передбаченою статтею статті 41 ЗУ «Про іпотеку». 
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції.
Судом встановлено, що на примусовому виконанні у Центральному відділу Державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) перебуває виконавче провадження №74013769 з примусового виконання виконавчого листа №0827/4503/2012 виданого 09.07.2018 Шевченківським районним судом м. Запоріжжя.
Зазначений виконавчий лист виданий 09.07.2018 на примусове виконання рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя у справі №0827/4503/2012 за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Запорізької обласної дирекції «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 за яким вирішено: «В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №014-41/1165-38 від 14.03.2007, укладеного між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Запорізької обласної дирекції «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 в сумі 98493,06 доларів США, що еквівалентно 786536,03 грн., яка складається з наступного: 547465,26 грн. заборгованість за кредитом; 102217,04 грн. відсотки за користування кредитом; 136853,74 грн. пені за порушення умов договору, звернути стягнення за договором іпотеки б/н, посвідчений нотаріусом ЗМНО Задачиною Н.В. від 15.03.2007, реєстровий №16-10, на предмет іпотеки – трикімнатну квартиру, загальною площею 68,40 кв.м., житловою площею 45,9 кв.м., що розташована за адресою АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 на праві приватної власності по 1/3 частині на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 , виданого Шевченківською районною адміністрацією Запорізької міської ради 08.12.2003, реєстраційний номер в реєстрі прав власності на нерухоме майно 3948024 шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, за початковою ціною його реалізації, визначеною незалежним експертом оціночної діяльності на рівні, не нижчому за звичайній ціни на цей вид майна. 
За заявою стягувача – ТОВ «Цикл Фінанс», старшим державним виконавцем Центрального ВДВС у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Сапою А.Д. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП 74013769 від 30.01.2024. Зазначеною постановою зобов`язано боржника подати декларацію про доходи та майно та попереджено про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей, стягнуто з боржника виконавчий збір/основну винагороду приватного виконавця у розмірі 78653,60 грн.
В рамках зазначеного виконавчого провадження, виконавцем також були прийняті постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 30.01.2024, постанова про стягнення виконавчого збору від 30.01.2024, постанова про арешт коштів боржника від 05.03.2024, постанова про розшук майна боржника від 05.03.2024 та інші постанови державного виконавця та начальника Центрального ВДВС у м.Запоріжжі ПМУМЮ (м.Одеси).
Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Так, одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.
При виконанні судових рішень учасники справи мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.
Частино 1 статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Розділом VII Закону України «Про виконавче провадження» врегульовано порядок звернення стягнення на майно боржника, зокрема ч.7 ст. 51 вказаного Закону визначено, що примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється виконавцем з урахуванням положень Закону України "Про іпотеку".
Разом з тим, статтею 39 Законом України «Про іпотеку» визначено положення щодо реалізації предмета іпотеки за рішенням суду, в якій зазначено: «У разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотеко держателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, об`єкта незавершеного будівництва, майбутнього об`єкта нерухомості, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації (у разі необхідності); спосіб реалізації предмета іпотеки; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки.
У разі визначення судом способу реалізації предмета іпотеки шляхом проведення електронного аукціону ціна предмета іпотеки у рішенні суду не зазначається та визначається при його примусовому виконанні на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.
Одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення…».
Частиною 1 статті 41 вказаного Закону визначено, що «Реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на електронних аукціонах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону». 
Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15 березня 2022р. №2120-IX  розділ VI "Прикінцеві положення" Закону України "Про іпотеку" доповнено пунктом 5-2 такого змісту:
5-2. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування щодо нерухомого майна (нерухомості), що належить фізичним особам та перебуває в іпотеці за споживчими кредитами, зупиняється дія статті 37 (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки), статті 38 (у частині реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки), статті 40 (у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі об`єкти), статей 41, 47 (у частині реалізації предмета іпотеки на електронних торгах) цього Закону.
Положення абзацу першого цього пункту не поширюються на нерухоме майно (нерухомість), оформлене в іпотеку з метою забезпечення виконання зобов`язань за договорами, укладеними після дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану", або за договорами, до яких після дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану" за погодженням сторін вносилися зміни в частині продовження строків виконання зобов`язань та/або зменшення розміру процентів, штрафних санкцій.
За приписами статті 1 Закону України «Про оборону України», особливий період – період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Статтею 64 Конституції України передбачена можливість введення в Україні воєнного або надзвичайного стану. При цьому можуть встановлюватися певні обмеження прав і свобод людини із зазначенням строку дії цих обмежень.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану", воєнний стан – це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності.
Відповідно до Указу Президента № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні запроваджено воєнний стан, який є продовженим на час розгляду скарги.
Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що законодавством України визначено в імперативному порядку та введені певні обмеження та заборони на вчинення дій з метою захисту цивільних прав та свобод, до таких обмежень та заборон можна віднести і заборону на проведення виконавчих дій щодо реалізації предмету іпотеки у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження". Тобто Законом введений мораторій на проведення/вчинення певних виконавчих дій у період воєнного стану. 
При відкритті виконавчого провадження, зазначені вимоги Закону про обмеження та заборони на проведення виконавчих дій з примусової реалізації предмета іпотеки, були проігноровані державним виконавцем та безпідставно відкрито виконавче провадження, оскільки на момент прийняття оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження 30.01.2024р. вже існувала законодавча заборона на примусову реалізацію предметів іпотеки, передбаченою статтею статті 41 ЗУ «Про іпотеку». 
З викладеного слідує, що дії/рішення державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження за умови чинності законодавчої заборони на проведення виконавчих дій призвели до стану невиконання рішення суду та появи надмірного тягаря у вигляді заборон та обмежень для сторони виконавчого провадження – боржника.
Разом з тим, п.9 ч.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено повернення виконавчого документу стягувачу якщо: законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення. 
Врахувавши чинне законодавство, виконавець мав би прийняти рішення щодо повернення виконавчого документу стягувачу з метою реалізації прав сторін виконавчого провадження. 
Крім того, судом обґрунтовано звернуто увагу на те, що з метою реалізації права на отримання присудженого рішенням суду, стягувач не позбавлений права та можливості звернутися з відповідними заявами в порядку статті 435 ЦПК України з питанням відстрочення виконання, зміною чи встановлення способу і порядку виконання рішення суду, що є більш сприятливим та ефективним для сторін виконавчого провадження. 
Строк на оскарження рішення/дії державного виконавця поновлено, оскільки заявником доведено обставини поважності (об`єктивності) пропуску процесуального строку на оскарження, зокрема перебуванням за межами території України. 
Відповідно до ст. 447 ЦПК України, судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції. Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому цим розділом.
Згідно зі ст. 447-1 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.
Відповідно до ч. 1 ст. 448 ЦПК України, скарга подається стороною виконавчого провадження до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.
Апеляційна скарга не містить достатніх доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції.
Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга та зміст оскаржуваної ухвали не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді скарги були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. 376 ЦПК України могли б бути підставами для її скасування, тому апеляційну скаргу у відповідності до ст. 375 ЦПК України необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції – без змін.
Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС», залишити без задоволення.
Ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19 вересня 2025 року в цій справі залишити без змін.
Повний текст постанови складено  17 грудня 2025  року.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови. 

Головуюча: І.В. Кочеткова
Судді: М.С. Гончар
Е.А. Онищенко