Справа№938/1857/25
Провадження № 2/938/103/26 
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2026 року селище Верховина, Верховинський район, Івано-Франківська область
Верховинський районний суд Івано-Франківської області
в складі: головуючого-судді  Бучинського А.Б.,
з участю: секретаря судового засідання Ласкурійчук С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання,

в с т а н о в и в:

позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як повнолітньої дитини, яка продовжує навчання в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для працездатної особи, щомісячно, починаючи із дня звернення з позовом до суду і на період навчання, але не більше як до досягнення нею двадцяти три річного віку.
Свої вимоги мотивує тим, що в шлюбі з відповідачем у них народилося троє дітей, двоє з яких є повнолітніми ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та неповнолітня ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . На даний час, діти ОСОБА_3 та ОСОБА_5 залишилися проживати з нею та знаходяться на її матеріальному забезпеченні. На даний час, дочка ОСОБА_3 досягла повноліття, однак продовжує навчатися на 3 курсі Чернівецького національного університету імені Ю.Федьковича у зв`язку із чим потребує додаткових коштів на утримання. Відповідач матеріально не забезпечує її, не цікавиться її здоров`ям, не дбає про фізичний та духовний розвиток дитини. Вона самостійно не може забезпечити всі потреби дитини, а тому вважає, що відповідач як батько дитини повинен також її забезпечувати. При цьому зазначила, що відповідач здоровий, працездатний, інших аліментних зобов`язань не має, і може сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дитини в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) щомісячно на період її начання. 
Ухвалою судді Верховинського районного суду Івано-Франківської області Бучинського А.Б. від 04.11.2025 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
В судове засідання 04.02.2026 позивач не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася у встановленому законом порядку. Ії представник, адвокат Ткач В.В., 12.01.2026 через систему «Електронний суд» подала заяву про розгляд справи без її участі та участі позивача. Позовні вимоги підтримала з підстав наведених в позовній заяві, просила позов задовольнити, не заперечила проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку шляхом направлення поштових відправлень за адресою фактичного місця проживання та місця реєстрації, які ним отримано, про причини неявки суд не повідомив. Відзив на позов у строк встановлений судом, не подав.
Ухвалою суду від 04.02.2026 постановлено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, суд ухвалює судове рішення про наступне.
З свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 від 02.10.2003 вбачається, що ОСОБА_2 одружився з ОСОБА_6 02.10.2003 року, про що виконкомом Розтоківської сільської ради Косівського району, актовий запис №6. Після укладення шлюбу чоловікові та дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_7 » (а.с.9 зворот). 
Як вбачається із свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 від 28.03.2005, виданого виконкомом Розтоківської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області (а.с.10), ОСОБА_2 та ОСОБА_1 являються батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно з ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.
Відповідно до вимог ч.1,2 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Згідно з ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
У ч.1 ст.182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
В судовому засіданні встановлено, що повнолітня дочка ОСОБА_3 проживає з батьками. В той же час, в позовній заяві позивач зазначає, що дочка знаходиться виключно на її матеріальному утриманні, дані обставини відповідачем не спростовані. Позивач через складне матеріальне становище, не має можливості самостійно забезпечити в повній мірі потреби дитини, яка навчається, у зв`язку із чим потребує додаткової матеріальної допомоги від батька дитини, який є фізично здоровим, має можливість та зобов`язаний надавати допомогу дитині, яка навчається.
Згідно довідки №25.232 від 31.03.2025 є студенткою 2 курсу факультету педагогічної психології та соціальної роботи Чернівецького національного університету заочної форми навчання. Навчається на платній формі (а.с.12 зворот).
Згідно договору про навчання у закладі вищої освіти виданого Чернівецьким національним університетом імені Юрія Федьковича №12-31 від 05.08.2024 та договору про навчання у закладі вишої освіти від 05.08.2024 (а.с.13-15) строк надання освітньої послуги 2 роки 10 місяців, загальна вартість освітньої послуги становить 91500грн, розмір плати за один рік становить 30500,00грн.
Як вже зазначалося, при встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.
Так, Верховний Суд у постанові від 17.04.2019 року в справі № 644/3610/16 (провадження № 61-12782св18) дійшов висновку про те, що Сімейним Кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків, брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Також при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.
У постанові від 16.02.2022 року в справі № 381/2423/20 (провадження № 61-17937св21) Верховний Суд виснував, що стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, потрібних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.
Оскільки утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, є обов`язком обох батьків, а відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу, хоча має можливість її надавати, та дані щодо неможливості надання допомоги дочці батьком у матеріалах справи відсутні, а тому позовні вимоги є підставними.
Визначаючи розмір аліментів судом враховується вартість навчання, матеріальне становище дочки, її побутові потреби у зв`язку з навчанням на заочній формі навчання, вартість проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження, прожитковий мінімум на одну особу, відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2026 рік», можливість надання утримання матір`ю дитини, а також інші обставини, що мають істотне значення для вирішення спору, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , у розмірі 1/4 від заробітку (доходу) платника аліментів щомісяця, починаючи стягувати від дня пред`явлення позову до суду і до припинення нею навчання в Чернівецькому національному університеті імені Юрія Федьковича, але не більше як до досягнення 23 років.
При цьому, на думку суду, визначений розмір аліментів, враховуючи всі обставини справи встановлені судом, не слід вважати значним та таким, що призведе до значних фінансових втрат для відповідача чи істотно впливатиме на його матеріальний стан і не буде непосильним для сплати чи таким, що призведе до збагачення дочки.
Відповідно до вимог ст. 430 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання.
Відповідно до ст.141 ЦПК України стягнути з відповідача в рахунок держави судовий збір в розмірі 1211,20 гривень.
Керуючись ст.ст.10-13, 76-81, 141, 247, 259, 263-265, 268, 279, 282, 354, 355, 430 ЦПК України, суд,
у х в а л и в:
позов задовольнити.
Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти, на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , як повнолітньої дитини, що продовжує навчання, у розмірі 1/4 від заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, починаючи із дня звернення з позовом до суду 30 жовтня 2025 року і до припинення навчання в Чернівецькому національному університеті імені Юрія Федьковича, але не більше як до досягнення нею 23 років.
Допустити негайне виконання рішення суду у частині стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти, на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , як повнолітньої дитини, що продовжує навчання, у розмірі 1/4 від заробітку (доходу) платника аліментів, у межах платежу за один місяць.
Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1211 гривень 20 копійок (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .
Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ; фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Суддя        Андрій БУЧИНСЬКИЙ