справа №566/826/25
провадження № 2/566/131/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2026 року селище Млинів Рівненської області
Млинівський районний суд Рівненської області
в складі :
одноособово головуючого судді Лободзінського А.С.,
за участю секретаря судового засідання Подолець Ю.В.,
представника позивача – адвоката Ляшука М.В., представника відповідача - адвоката Федорчук І.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Млинівського районного суду Рівненської області, у режимі відеоконференцзв`язку, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів, -
ВСТАНОВИВ:
У червні 2025 року ОСОБА_1 пред`явила в суд позов до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів.
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 17 вересня 2009 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який рішенням Млинівського районного суду від 12 лютого 2021 року у справі №566/1005/20 розірвано. Від шлюбу у них є неповнолітні діти: донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають разом із нею. На підставі судового наказу, виданого Млинівським районним судом 28.08.2020 у справі №566/992/20, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти  на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно. На даний час, такі кошти (3196 грн на двох дітей) не дають змоги навіть мінімально, у необхідному обсязі, забезпечити потреби обох дітей, оскільки вони підростають та потребують значних коштів для їх забезпечення продуктами харчування, одягом та взуттям, шкільним приладдям, тощо. Відповідач проходить службу у військовій частині, де має стабільно високий дохід, інших утриманців не має, а тому має можливість сплачувати аліменти в частці від доходу.
Просить суд змінити спосіб стягнення аліментів, утримуваних з відповідача на підставі судового наказу від 28.08.2020 на її користь, на утримання неповнолітніх дітей із твердої грошової суми в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, на аліменти у розмірі 1/3 частки від доходу (заробітку), щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дітьми повноліття. 
24 вересня 2025 року, за підписом представника відповідача – адвоката Федорчук І.Ю. через систему «Електронний суд», надійшов відзив на позовну заяву, де зазначено, що відповідач не згідний з позовними вимогами ОСОБА_1 та вважає вимогу про зміну способу стягнення аліментів безпідставною та необґрунтованою. Крім цього, сторона відповідача зазначила, що позивачем не доведено обставин, які б свідчили про погіршення матеріального становища, чи стану здоров`я дітей, а також спроможності відповідача сплачувати аліменти у заявленому позивачем розмірі. Також, відповідач окрім аліментів додатково матеріально допомагає утримувати дітей, купуючи їм мобільні телефони та ноутбук. Зі свого доходу відповідач змушений купувати речі необхідні йому у зв`язку із проходження ним військової служби, а також утримання сина його теперішньої дружини ОСОБА_5 . (а.с. 60-63) 
29 вересня 2025 року через систему «Електронний суд» від представника позивача – адвоката Ляшука М.В. надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, у якій сторона позивача наполягала на задоволенні позовних вимог з підстав, наведених у позовній заяві. (а.с. 68-70)
У судовому засіданні представник позивача – адвокат Ляшук М.В. просив задовольнити позов його довірительки ОСОБА_1 .
Представник відповідача – адвокат Федорчук І.Ю. у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позову, покликаючись на обставини, наведені у відзиві на позовну заяву. 
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч.1 ст.180 СК України, обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька.
Відповідно до ст.182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Судом встановлено, що сторони з 17.09.2009 перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Млинівського районного суду Рівненської області від 12.02.2021 розірвано. (а.с. 18) За час перебування в шлюбі у сторін народилося двоє дітей: донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження. (а.с. 13-14). 
Після розірвання шлюбу неповнолітні діти: донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишилися проживати разом з матір`ю ОСОБА_1 , що підтверджується актом обстеження побутових умов сім`ї № 22 від 13.05.2025 та витягами з реєстру територіальної громади. (а.с. 15-17). 
Як вбачається з копії судового наказу, виданого Млинівським районним судом Рівненської області 28.08.2020 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей:  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, з наступною індексацією відповідно до закону, починаючи з 14.08.2020 і до досягнення дітьми повноліття. (а.с. 19, 24)
Відповідно до ч.2 ст.51 Конституції України, ст.180 Сімейного кодексу України - батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.27 Конвенції ООН «Про права дитини» держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно зі ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Положеннями ст. 141 Сімейного Кодексу України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» встановлено у 2026 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить 3512 грн.
Нормами ч.3 ст.181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.
Як вбачається з матеріалів справи судове рішення про стягнення аліментів з відповідача (судовий наказ) було ухвалено 28.08.2020, після цього майновий стан відповідача ОСОБА_2 змінився, оскільки він почав отримувати грошове забезпечення військовослужбовця у зв`язку з призовом на військову службу по мобілізації з 03.05.2023. (а.с. 88 зворот) 
Позивач просить суд змінити спосіб стягнення аліментів із твердої грошової суми на частку заробітку відповідача, та стягувати із відповідача на утримання двох дітей аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Враховуючи право позивача на зміну способу стягнення аліментів, якнайкращі інтереси дітей, які мають право на достатній рівень матеріального забезпечення, законодавчо встановлений прожитковим мінімумом для дітей, з урахуванням їх потреб, які з віком зростають, та приймаючи до уваги, що матеріальний стан платника аліментів покращився, позаяк розмір його доходів значно зріс, керуючись принципом розумності і справедливості, суд вважає за необхідне змінити спосіб стягнення аліментів з твердої грошової суми у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму до 1/3 частки від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Такий спосіб стягнення і розмір аліментів, на переконання суду, відповідатиме реальним потребам дітей, а також матеріальному становищу сторін у справі.
При цьому суд відхиляє доводи відповідача, наведені у відзиві про те, що ним у добровільному порядку сплачюються певні кошти на утримання дітей, в тому числі для придбання мобільних телефонів, одягу й взуття, з огляду на таке.
Так, згідно ч.1 ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. 
Однак, у цій справі, незважаючи, на те, що відповідач дійсно здійснює перекази незначних грошових сум на утримання дітей, домовленості між позивачем та відповідачем про розмір сплати аліментів не досягнуто. Про такі обставини підтвердив представник позивача у судовому засіданні, а протилежного стороною відповідача перед судом не доведено. 
А тому, суд доходить висновку, що між сторонами наявний спір. Відтак позов ОСОБА_1 про спосіб виконання батьком своїх обов`язків щодо утримання їх спільних дітей, підлягає вирішенню у судовому порядку. У цьому ж порядку, слід визначити і розмір стягуваних аліментів у зв`язку зі зміною матеріального стану відповідача.
Також, суд відхиляє наведені відповідачем у відзиві, а також його представником у судовому засіданні, доводи про те, що його доходів не вистачає для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у заявленому розмірі. Так, у своїх доводах відповідач покликається на те, що у нього на утриманні є ще одна неповнолітня дитина. Крім цього, він надає матеріальну допомогу своїм батькам, а також зі своїх доходів купує необхідне спорядження і обладнання, яке є необхідним для виконання ним обов`язків військової служби.
Судом проаналізовано вказані доводи у взаємозв`язку з наданими відповідачем доказами, в результаті чого встановлено, що надані докази не підтверджують, що обладнання і спорядження про які вказує відповідач, були придбані саме ним і саме для його потреб, оскільки відсутні відомості про П.І.Б. покупця, або ж споживача таких товарів. ( а.с.73-79)
Доказів щодо необхідності матеріального забезпечення батьків ОСОБА_2 , відповідачем до суду не надано.
Крім цього, задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , суд враховує ту обставину, що окрім грошового забезпечення, яке виплачується ОСОБА_2 , як військовослужбовцю, останній отримує також дохід у вигляді заробітної плти за попереднім місцем роботи, звідки був призваний на військову службу по мобілізації. Вказана обставина підтверджується документально. ( а.с.20-23) 
Відтак розмір доходів відповідача цілком є достатнім і необхідним для прийняття рішення про збільшення розміру стягуваних з нього аліментів.
При цьому, обставин, які б звільняли відповідача від обов`язку по утриманню своїх неповнолітніх дітей, або ж свідчили про неможливість стягнення з нього аліментів у визначений позивачем спосіб та розмір - частці 1/3 від його доходу, судом не встановлено.
У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили, на що звернув увагу в п. 23 Постанови Пленуму № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України від 15.05.2006 року.
Таким чином, визначений даним судовим рішення розмір аліментів підлягає стягненню з відповідача на користь позивача з часу набрання даним рішенням законної сили.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.
Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, а її позовні вимоги задоволені в повному обсязі, судовий збір в розмірі 1211 гривень 20 копійок підлягає стягненню з відповідача на користь держави.
На підставі наведеного, ст.ст. 141, 180, 182, 184, 185, 192 СК України, керуючись ст.ст. 7, 8, 18, 76, 81, 133, 141, 206, 223, 263-265, 273, 354, 367ЦПК України, суд –

В И Р І Ш И В :
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів - задовольнити.
Змінити спосіб стягнення аліментів з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) визначений судовим наказом, виданим Млинівським районним судом 28.08.2020 у справі №566/992/20, яким ОСОБА_2 зобов`язано сплачувати на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на утримання неповнолітніх дітей: доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, з наступною індексацією відповідно до закону, починаючи з 14.08.2020 і до досягнення дітьми повноліття.
Стягувати з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на утримання неповнолітніх дітей: доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) у дохід держави судовий збір в розмірі 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 копійок.
Апеляційну скаргу може бути подано протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду до Рівненського апеляційного суду.
Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 12 січня 2026 року.

Суддя    А.С.Лободзінський