Справа №: 272/1467/25
Провадження № 3/272/28/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2026 року 

Суддя Андрушівського районного суду Житомирської області Волков І.М., розглянувши матеріали справи, які надійшли з управління державного агенства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Житомирській області ( Житомирський рибоохоронний патруль) про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
за ч. 4 ст. 85 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
ВСТАНОВИВ:
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЖР № 000404 від 13.11.2025 вбачається, що 13.11.2025 року о 14 годині 30 хвилин на річці Гуйва м. Андрушівка Бердичівського району Житомирської області, громадянин ОСОБА_1 ловив рибу сіткоюз дерев`яного човна забороненим знаряддям лову виготовленого із сіткоснастевого матеріалу, заборонене в даний час і даному місці. Зловив рибу: щука - 2 екз., карась - 5 екз., чим було завдано збитків державі на суму - 14 841 грн. за що передбачена відповідальність ч. 4 ст. 85 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнав повністю та підтвердив обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення та вказав, що випустив зловлену рибу в природнє середовище.
Крім того, факт вчинення зазначеного адміністративного правопорушення підтверджується зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЖР № 000404 від 13.11.2025; письмовими поясненнями ОСОБА_1 в яких пояснив, що ловив рибу з дерев`яного човна, який залишили йому на зберігання, а рибу випущено в природнє середовище; описом знарядь лову вилучених у порушника; квитанцією отриманих речей під час здійснення провадження; описом вилученої (повернутої) риби; розрахунком збитків; фотознімками виловленої риби; паспортом ОСОБА_1 .
Дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності кваліфіковано за ч. 4 ст. 85 КУпАП вірно.
Згідно зі ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно зі ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала настання цих наслідків.
Як встановлено в ході розгляду справи, виловлена ОСОБА_1 щука (дві штуки), карась (5 штук) в живому стані повернуті у природне середовище, що підтверджується описом вилученої (повернутої) риби, інших водних біоресурсів об`єкту лову у порушника від 13.11.2025. 
За таких обставин, в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення в межах досліджених документів не встановлено факту заподіяння ОСОБА_1 майнової шкоди навколишньому природному середовищу внаслідок незаконного добування, знищення або пошкодження видів тваринного світу.
Вказаний висновок Суду не позбавляє відповідних осіб права звернутись із позовною заявою про відшкодування шкоди в порядку цивільного судочинства, оскільки у відповідності до частини шостої статті 82 Цивільного процесуального кодексу України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
Відповідно до вимог ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до ст. 265 КУпАП вилучені речі зберігаються до розгляду справи про адміністративне правопорушення, а після розгляду справи, залежно від результатів її розгляду, їх конфіскують або повертають володільцеві.
У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що сітки: L – 90 м., H – 3м., о-55 мм.; L – 90 м., H – 1,8м., о-55 мм дві штуки є його приватною власністю.
Оскільки сітки є знаряддям і засобами вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП, та є приватною власністю ОСОБА_1 відтак вони підлягають конфіскації.
Щодо човна, то у матеріалах справи відсутні будь-які документи, які б свідчили про належність човна на праві приватної власності ОСОБА_1 , що унеможливлює його конфіскацію. 
Виловлена риба також не підлягає конфіскації, оскільки вона випущена в живому вигляді в природнє середовище.
Аналізуючи всі зібрані по справі докази в їх сукупності, вважаю, що вина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, повністю та об`єктивно знайшла своє підтвердження в ході судового засідання.
Обставиною, що пом`якшує відповідальність порушника за вчинене адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 34 КУпАП є визнання вини.
Обставин, що обтяжують відповідальність порушника за вчинене адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 35 КУпАП, судом не встановлено.
З огляду на викладене, аналізуючи зазначені вище положення процесуального закону та оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження в справі про адміністративне правопорушення, не вбачає будь-яких законних підстав не довіряти вказаним доказам.
Оцінивши обставини скоєння правопорушень за ч.4 ст. 85 КУпАП та особу порушника, вважаю за необхідне піддати його штрафу в дохід держави у розмірі, передбаченому ч. 4 ст. 85 КУпАП з конфіскацією знарядь вчинення правопорушення, які є приватною власністю правопорушника.
Відповідно до статті 40-1 кодексу України про адміністративні правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Згідно пункту 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанція звільняються особи з інвалідністю 2 групи.
ОСОБА_1 є особою з інвалідністю 2 групи, що підтверджується пенсійним посвідченням, копія якого міститься у матеріалах справи.
Таким чином, ОСОБА_1 звільняється від сплати судового збору. 

Керуючись ст. ст. 33, 34, 35, 40-1, 85, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.85 Кодексу України про адміністративні правопорушення та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень 00 копійок з конфіскацією сіток: L – 90 м., H – 3м., о-55 мм.; L – 90 м., H – 1,8м., о-55 мм дві штуки.
Роз`яснити, що штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови, не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. В порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника, відповідно до ст. 308 КУпАП, стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП.
Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Андрушівський районний суд Житомирської області на протязі десяти днів з дня її винесення, шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя:	І. М. Волков