Справа № 591/7760/25
Провадження № 2-др/591/6/26

Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 лютого 2026 року 

Зарічний районний суд м.Суми в складі головуючого судді Ніколаєнко О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми заяву адвоката Вовк Н.С. про ухвалення додаткового рішення по справі № 591/7760/25 за позовом за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Зарічного районного суду м.Суми від 20.01.2026 позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на період навчання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 5000 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 10 липня 2025 року та до закінчення навчання – 30 червня 2028 року, але не довше, ніж до досягнення нею 23 років. 
Представник позивача 27 січня 2026 року звернувся до суду з заявою, у якій просить винести додаткове рішення та стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідно до ч. 1 ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
У заяві від 15.01.2026 представником позивача було зазначено про наявність судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5000 грн. та про наміри надати докази понесення таких витрат у п`ятиденний строк з дня ухвалення рішення. 
26 січня 2026 року (понеділок), тобто в межах п`ятиденного з дня ухвалення рішення у даній справі строку, представником позивача надано докази на підтвердження вказаних витрат. Враховуючи наведені обставини, наявні підстави для ухвалення додаткового рішення про розподіл витрат на професійну правничу допомогу.
Статтею 137 ЦПК України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Судом встановлено, що 16.12.2025 року ОСОБА_1 уклала договір про надання юридичних послуг та правової допомоги з адвокатом Вовк Н.С. та за п. 2. «Гонорару» розмір гонорару, який Клієнт сплачує Адвокату за надану в межах цього Договору правову допомогу, визначається сторонами окремою додатковою угодою, яка є невід?ємною частиною цього Договору. Така додаткова угода набуває чинності з дня її підписання уповноваженими представниками Сторін ( а.с.128). 
Відповідно до Додаткової угоди до Договору про надання правничої допомоги. Гонорар адвоката за надання правничої допомоги у суді першої інстанції у справі погоджений сторонами у фіксованому розмірі в сумі 3 000 гривень. Сторони домовилися, що участь Адвоката у кожному судовому засіданні оплачується окремо у розмірі по 1 000 гривень та не входить у розмір фіксованого гонорару (а.с. 129).
Відповідно до акту приймання-передачі наданих послуг за договором про надання правничої допомоги Адвокату підлягає сплаті гонорар в загальній сумі 5000 гривень, який Клієнт зобов`язаний буде здійснити протягом 3 робочих днів після набрання рішенням суду законної сили (а.с.127).
Від відповідача не надходило клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу у зв?язку з їх неспівмірністю. 
При розподілі витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з того, що такі витрати підтверджені належними доказами та клопотання про їх зменшення не подано іншою стороною. Тому відсутні передбачені ст. 137 ЦПК України підстави для зменшення витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до статті 141 ЦПК, враховуючи часткове задоволення позову, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2500,00 грн. пропорційно до задоволених вимог.
Керуючись ст.ст. 270, 430 ЦПК України, суд,-
В И Р І Ш И В :
Заяву представника позивача Вовк Наталії Сергіївни про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.
Ухвалити у справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, додаткове рішення.
Стягнути з  ОСОБА_2  на користь  ОСОБА_1  витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2500 грн. 00 коп. 
Додаткове рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня складання повного судового рішення.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Третя особа: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 . 
Повний текст рішення складений 05 лютого 2026 року.

Суддя    О.О. Ніколаєнко