ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

. 19 січня 2026 року 	м. Полтава	Справа № 440/15586/25	

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чеснокової А.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи КП "1-А міська клінічна лікарня Полтавської міської ради", Центру оцінювання функціонального стану особи Державної установи "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи КП "1-А міська клінічна лікарня Полтавської міської ради", Центру оцінювання функціонального стану особи Державної установи " Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" в якій просить:
визнати протиправним та скасувати рішення Експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Центру оцінювання функціонального стану особи від 28.07.2025 № ОР-1051 та рішення Експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи КП "1-А міська клінічна лікарня Полтавської міської ради" від 08.05.2025 № 252/25/651/Р;
зобов`язати Експертну команду з оцінювання повсякденного функціонування особи КП "1-А міська клінічна лікарня Полтавської міської ради" провести повторно оцінювання повсякденного функціонування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на предмет перегляду групи, причини, строку інвалідності та визначення відсотка втрати працездатності на підставі рішень (постанов) військово-лікарської, медичної (військово-лікарської), лікарсько-експертної комісії та документів, висновку ЕМГ від 08.04.2025, висновку МРТ від 25.02.2025.
Позовні вимоги обгартовує формальним підходом відповідачів при вивченні медичної документації позивача на підтвердження наявності підстав при переогляді для встановлення йому III групи інвалідності по захворюванню пов?язаному із захистом Батьківщини та безпідставне віднесення стану здоров?я позивача до ЛЕГКОГО ступеню відповідно встановлених норм закріплених в Постанові Кабінету Міністрів України «Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи» від 15.11.2024 Nє 1338, якою затверджено критерії встановлення інвалідності. Позивач зазначає, що при визначенні Критеріїв встановлення інвалідності відповідачами не враховано та не відображено у Висновку медичної документації, дослідженню ЕМГ від 08.04.2025 за висновком якого - у позивача виявлені зміни характерні для радикулярного рівня ураження: правого корінця СS-С6 та лівого С6-С7 корінців, зі зниженою скоротливою здатністю мязів правої верхньої кінцівки: двоголового м?яза на 78 %, над остового м?яза на 81 % та дельтоподібного на 62 % та лівої верхньої кінцівки: з трьохголового на 63 %, плечо-променевого на 61 %.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 21.11.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Ухвалу про відкриття провадження від 21.11.2025 відповідачі отримали 21.11.2025 у свій електронний кабінет, що підтверджується довідками про доставку електронних листів. Проте у строк встановлений судом, відзиву на позовну заяву до суду не надав.
Справу розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України.
Дослідивши письмові докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини та спірні правовідносини.
ОСОБА_1 , є учасником бойових дій, що підтверджується відповідним посвідченням.
Згідно довідки МСЕК від 19.02.2024 позивачеві встановлено ІІІ групу інвалідності вперше, захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини. Наступна дата переогляду 19.02.2025.
Згідно наказу від 05.06.2024 №1574 ІНФОРМАЦІЯ_2 з 01.06.2024 позивача звільнено з військової служби у запас за станом здоров`я.
У подальшому позивач починаючи з 21.12.2022 неодноразово проходи стаціонарне лікування.
06.03.2025 консультативний висновок, діагноз: Розповсюджений остеохондроз шийного, грудного, попереково-крижового відділу хребта. Протрузці C2-C3, C3-C4, Th 12- L1, L4-LS, LS-S1 килами СЗ-С4, СS-С6, С6-С7 з вираженим больовим верброгеним, тонічно-м`язовим, корінцевим синдромом, статико-динамічними порушеннями функції хребта, статики та ходи. 
19.03.2025 консультативний висновок - офтальмолог. 
24.02.2025 - МРТ шийного відділу хребта, висновок: правобічна сколіотична деформація шийного відділу хребта І ст. остеохондроз, деформуючий спондильоз шийного відділу хребта. Антелістез С3-Іст. Правобічна парамедіанна протрузія м/х диска С2-С3. Лівобічна парамедіана протрузія м/х диска СЗ-С4. Циркулярна протрузія та парамедіаннофорамінальна (правобічна) грижа м/х диска С4-C5. Напівциркулярні грижі м/х дисків СS-С6-С7. Унковертебральний артроз. Мр-ознаки асептичного в сегментах с4- СS, С6-С7. Асиметрія хребтових артерій.
Відповідно до обстеження 08.04.2025 ЕМГ - зміни характерні для радикулярного рівня ураження: правого корінця С5-С6 та лівого С6-С7 корінців, зі зниженою скоротливою здатністю м?язів правої верхньої кінцівки: двохголового м?яза на 78 %, над остового м?яза на 81 % та дельтоподібного на 62 % та лівої верхньої кінцівки: з трьохголового на 63 %, плечо-променевого на 61 %.
Рішенням Експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи від 08.05.2025 №252/25/651/Р, що відображено у п. 16 Витягу - у пацієнта наявна патологія нервової системи з легкими порушенням, що призвела до обмеження трудової діяльності та обмеження життєдіяльності легкого ступеню. Згідно Постанови КМУ Nє 1338 від 15.11.2024 особою з інвалідністю не визнаний. 
Вищевказане рішення позивачем було оскаржено до Центру оцінювання функціонального стану особи ДУ «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України»
За результатом розгляду скарги рішенням від 28.07.2025 №ОР-1051 оскаржуване рішення залишено без змін з обґрунтуванням викладеним в п. 13 Витягу - Ознайомившись з матеріалами справи команда експертів прийшла до висновку, що документальні дані, які наявні в справі, підтверджують легку ступень обмеження пересування і трудової діяльності, відсутність обмеження у самообслуговуванні, орієнтації, спілкуванні, навчанні. (Розповсюджений остеохондроз шийного, грудного, попереково-крижового відділу хребта. Протрузії С2-С3, C3-C4, TH 12 - L1, L1-L2, LS-S1, кила С4-С5, СS-С6, С6-С7з вираженим больовим вертеброгенним, тонічно-м?язовим, корінцевим синдромом, статико-динамічним порушеннями функції хребта, статики та ходи. У пацієнта наявна патологія нервової системи із легким парезом правої верхньої кінцівки з нормальним функціонуванням, порушення статико-динамічної функції легкого ступеню. Наявні дані не відповідають критеріям встановлення групи інвалідності згідно до Постанови КМУ 1338 від 15.11.2024. Таким чином, команда експертів сформувала рішення про підтвердження оскаржуваного рішення. 
Таким чином, позивач зазначає, що вивчивши Висновки відповідачів, а саме, вказані в рішенні від 08.05.2025 №252/25/651/Р п. 13 Витягу та рішення від 28.07.2025 №ОР-1051 п.12, вбачається відсутність посилання на Висновок проведеного дослідження ЕМГ 08.04.2025 відповідно до якого виявлені зміни характерні для радикулярного рівня ураження: правого корінця CS-C6 та лівого С6-С7 корінців, зі зниженою скоротливою здатністю м?язів правої верхньої кінцівки: двохголового м?яза на 78 %, над остьового м?яза на 81 % та дельтоподібного на 62 % та лівої верхньої кінцівки: з трьохголового на 63 %, плечо- променевого на 61 %.
Відтак, позивач вважає оскаржувані рішення прийняті з порушенням норм чинного законодавства та такими, що порушують його права та законні інтереси, з чим і звернувся до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Порядок проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, критерії встановлення інвалідності затверджуються Кабінетом Міністрів України з обов`язковим проведенням консультацій з громадськістю в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи» від 15.11.2024 № 1338 затверджено Критерії встановлення інвалідності. 
Відповідно до Класифікації основних видів порушень функцій, а саме підпунктом 3 пункту 4 передбачено, що до основних видів порушення функцій та структур організму людини, які визначаються під час оцінювання повсякденного функціонування особи, належать, зокрема, порушення статодинамічних функцій (голови, тулуба, кінцівок, рухливих функцій, статики, координації руху).
Згідно пункту 5 Класифікація основних критеріїв життєдіяльності та ступенів їх враженості передбачено, що ступінь обмеження життєдіяльності визначається як величина відхилення від нормальної функціональності особи, що впливає на її здатність здійснювати основні життєві активності. Таке визначення базується на об`єктивних критеріях, що включають функціональні, соціальні та психологічні аспекти. 
Виділяються чотири основні ступені обмеження життєдіяльності: 
легкий ступінь обмеження - особа має незначні труднощі у виконанні деяких повсякденних завдань, але здатна справлятися з основними функціями без сторонньої допомоги; 
помірний ступінь обмеження (1 ступінь) - особа має помітні труднощі у виконанні повсякденних завдань, таких як навчання, робота, спілкування, орієнтація, контроль за поведінкою, пересування та самообслуговування; 
виражений ступінь обмеження (2 ступінь) - особа стикається з істотними трудношами у виконанні більшості основних активностей, що може включати значні обмеження у навчанні, роботі, спілкуванні та самообслуговуванні, які вимагають регулярної допомоги або спеціальних заходів для покращення якості життя; 
значний ступінь обмеження (3 ступінь) - особа має серйозні порушення функцій органів і систем, що призводять до неможливості або істотного зниження здатності виконувати основні життєві функції, що супроводжується потребою в сторонній допомозі для забезпечення базових потреб, таких як догляд, харчування та пересування.
Відповідно до пункту 6 Класифікація основних критеріїв життєдіяльності та ступенів їх вираженості існують такі ступені обмеження здатності до трудової діяльності: 
нормальна здатність до трудової діяльності - особа здатна виконувати всі види трудової діяльності без жодних обмежень, вона має можливість працювати на рівні, що відповідає її професійній підготовці та кваліфікації; 
легкий ступінь обмеження - особа має знижену здатність виконувати деякі види діяльності, проте особа здатна виконувати основні обов?язки за допомогою незначних адаптацій або підтримки;
помірний ступінь обмеження (1 ступінь) - особа має частково втрачену можливість для повноцінної трудової діяльності, що може включати: втрату професії або значне обмеження кваліфікації, зменшення обсягу професійної трудової діяльності більше ніж на 25 відсотків, значні труднощі в набутті професії або працевлаштуванні, особливо для осіб, що раніше не працювали; 
виражений ступінь обмеження (2 ступінь) - особа може бути не здатна до провадження окремих видів трудової діяльності або до трудової діяльності взагалі, або здатна провадити різні види трудової діяльності шляхом створення відповідних умов праці із забезпеченням допоміжними засобами реабілітації та додатковим облаштуванням робочого місця, здійснення реабілітаційних заходів;
серйозний ступінь обмеження (3 ступінь) - особа не здатна до трудової діяльності взагалі або здатна провадити окремі види трудової діяльності за умови їх забезпечення допоміжними засобами реабілітації та додатковим облаштуванням робочого місця, здійснення реабілітаційних заходів, зокрема вдома. 
Постановою визначено Критерії стійкості розладів функцій організму Порушення функцій організму є стійким за умови, що хвороба триває не менше 12 місяців, або очікується, що вона триватиме щонайменше 12 місяців або призведе до смерті особи, а також існують мінімальні шанси на значне покращення стану навіть за умов застосування найкращого доступного лікування. 
Згідно пункту 8 Критерії стійкості розладів функцій організму визначено, що підставою для визнання особи особою з інвалідністю є одночасна наявність таких обов`язкових умов: 
стійкі порушення функцій організму - хвороба триває не менше 12 місяців, або очікується, що вона триватиме щонайменше 12 місяців або призведе до смерті особи, а також існують мінімальні шанси на значне покращення стану навіть за умов застосування найкращого доступного лікування; 
обмеження життєдіяльності - особа має помірний (1 ступінь), виражений (2 ступінь) або значний (3 ступінь) ступінь обмеження здатності до самообслуговування, пересування, орієнтації, контролю своєї поведінки, спілкування, навчання, виконання трудової діяльності; 
необхідність вжиття заходів соціального захисту - особа має потребу в підтримці в повсякденному житті, а саме: отриманні послуг з реабілітації, паліативної допомоги, забезпеченні технічними та іншими засобами реабілітації, забезпеченні лікарськими засобами для використання в амбулаторних умовах та/або медичними виробами для використання в амбулаторних та побутових умовах. 
Пунктом 9 Критеріїв встановлено, що для осіб, що мають захворювання та стани, визначені в додатку, встановлюється інвалідність на підставі медичних записів, що підтверджують відповідне захворювання та стан. 
Згідно пункту 10 Критеріїв особі, що визнається особою з інвалідністю, залежно від ступеня розладу функцій органів і систем організму та обмеження її життєдіяльності встановлюється одна з таких груп інвалідності: перша (I), яка поділяється на підгрупи А і Б залежно від ступеня втрати здоров`я особами з інвалідністю та обсягу потреби в постійному сторонньому догляді, допомозі або нагляді; друга (l); третя (II). 
Відповідно до пункту 11 Критеріїв третя група інвалідності встановлюється особам, які мають помірний ступінь (1 ступінь) обмеження одного або кількох критеріїв життєдіяльності людини, що зумовлені захворюванням, наслідками трав або вродженими вадами.
Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи» від 15.11.2024 № 1338, а саме Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, встановлено процедуру проведення оцінювання.
Згідно пункту 29 Розгляд справи повинен бути проведений не пізніше 30 календарних днів з дня прийняття закладом охорони здоров`я електронного направлення до розгляду, крім виникнення надзвичайних та невідворотних обставин, що об`єктивно унеможливлюють розгляд справи в установлені строки. У разі проведення повторного оцінювання експертна команда може зробити запит на отримання справи медико-соціальної експертизи або отримати доступ до результатів попередніх оцінювань, що містяться в електронній системі. Розгляд справи зупиняється на строк, необхідний для отримання доступу до справи.
Під час проведення оцінювання за рішенням експертної команди до справи можуть долучатися документи, подані особою, оцінювання якої проводиться, які не були подані разом із направленням, але стосуються відповідної справи.
Згідно пунктом 34 Експертна команда проводить розгляд справи у визначеному складі. Відомості щодо результатів огляду і прийнятих рішень вносяться до протоколу розгляду.
Відповідно до пункту 36 розгляд справи фіксується у відповідному протоколі. Протокол розгляду підписується в електронній системі кожним членом експертної команди шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису користувача електронної системи відповідно до Закону України “Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги”.
Пунктом 37 встановлено, що протокол розгляду справи експертної команди містить таку інформацію:
1) форма проведення розгляду;
2) прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності) кожного члена експертної команди, який проводить оцінювання, з відміткою, хто є головуючим у справі;
3) прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності) особи, щодо якої проводиться оцінювання;
4) прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності) інших осіб, які присутні під час розгляду;
5) спосіб участі кожної особи в розгляді;
6) думка кожного члена експертної команди щодо кінцевого рішення, яке повинно бути прийнято за результатами проведення оцінювання;
7) рішення, яке прийнято експертною командою за результатами проведення оцінювання;
8) інша інформація, визначена МОЗ.
Відповідно до пункту 40 за результатами проведення оцінювання експертна команда приймає рішення щодо встановлення чи невстановлення (або визначення) відповідно до законодавства:
ступеня обмеження життєдіяльності особи;
потреби у продовженні тимчасової непрацездатності;
інвалідності, фіксації причин та часу її настання відповідно до документів, що це підтверджують;
ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках), фіксації причин та часу настання відповідно до документів, що підтверджують цей факт, та періоду, на який його встановлено;
наявності медичних показань на право одержання особою з інвалідністю або дитиною з інвалідністю, яка має порушення опорно-рухового апарату, автомобіля і протипоказання до керування ним, що визначаються відповідно до переліку медичних показань і протипоказань, затвердженого МОЗ за погодженням з Мінсоцполітики;
потреби у постійному сторонньому догляді;
потреби в отриманні соціальної, психолого-педагогічної, професійної, трудової та/або фізкультурно-спортивної реабілітації;
обсягів та видів необхідних допоміжних засобів реабілітації (у тому числі засобів для пересування з електроприводом) та/або медичних виробів;
потреби в отриманні реабілітаційної допомоги у сфері охорони здоров`я та у разі визначення такої потреби головуючий формує електронне направлення для надання реабілітаційної допомоги у сфері охорони здоров`я відповідно до Порядку організації надання реабілітаційної допомоги у сфері охорони здоров`я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 листопада 2021 р. № 1268 “Питання організації реабілітації у сфері охорони здоров`я” (Офіційний вісник України, 2021 р., № 97, ст. 6315);
ступеня стійкого обмеження життєдіяльності хворих для направлення їх у стаціонарні відділення центрів соціального обслуговування;
причини смерті особи з інвалідністю або особи, ступінь втрати працездатності якої визначений експертною командою у відсотках на підставі свідоцтва про смерть у разі, коли законодавством передбачається надання пільг членам сім`ї померлого.
Аналізуючи обґрунтування позовної заяви, суд констатує, що позивач не згодний з медичним висновком лікарів щодо невизнання його особою з інвалідністю.
Так, у контексті наведеного, суд зазначає, що питання визначення наявності або відсутності певного діагнозу у позивача та його придатності (непридатності) до військової служби за результатами медичного обстеження є дискреційними повноваженнями військово-лікарської комісії, а тому суд не вправі перебирати на себе повноваження цього органу.
Відтак надання оцінки діагнозу позивача на предмет того, чи підпадає він під дію статей Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби, виходить за межі судового розгляду.
В силу приписів частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Так, у постанові від 12.06.2020 у справі № 810/5009/18 Верховний Суд сформував правову позицію, згідно з якою до повноважень суду не належить надання оцінки діагнозу на предмет того, чи підпадає він під дію статей розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби. У спірних питаннях та складних випадках право на винесення остаточного рішення залишається за ЦВЛК. Для цього військовий комісаріат направляє в регіональну штатну ВЛК, на території якої проживає заявник, його заяву, медичні документи, які є в заявника або одержані військовим комісаріатом із цивільних (військових) лікувальних закладів, військовий квиток.
Також у постанові № 806/526/16 від 13.06.2018 Верховний Суд зазначив, що у межах адміністративного процесу суд не вправі надавати оцінку професійним діям конкретних лікарів-членів ВЛК при застосуванні ними відповідних методів огляду позивача, дослідження медичної документації, визначенні діагнозів та відповідності їх конкретній статті Розкладу хвороб, оскільки це потребує спеціальних знань у медичній галузі.
А згідно з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові №820/5570/16 від 12.02.2021, при розгляді по суті спору у справах, в яких оспорюються висновки за результатами медичного огляду, суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності такого висновку виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права. Суди вправі перевіряти законність висновку щодо стану здоров`я лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку, зокрема на підставі Положення № 402.
Отже, виходячи з наведеного, суд в межах розгляду даної адміністративної справи вправі надавати оцінку саме дотриманню відповідачем процедури прийняття оскаржуваної постанови, а не власне підставам її прийняття.
Щодо процедурної частини ухвалення спірних рішень, суд зазначає наступне.
Позивачем, в основу своїх заперечень проти спірних рішень відповідачів, покладено те, що при винесенні вказаних рішень на брався до уваги висновок проведеного дослідження ЕМГ від 08.04.2025.
Для з`ясування відповідної обставини, судом в ухвалі про відкриття провадження у справі витребовувались від відповідачів копії протоколів засідання експертної команди та копію рішення з оцінювання повсякденного функціонування особи.
Проте, як відзиву на позовну заяву, та і витребовуваних документів відповідачі до суду не надали.
Суд зазначає, що відповідно до частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин справа вирішується судом за наявними матеріалами.
Пунктом 3 частини першої статті 129 Конституції України визначено, що однією із основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
За таких обставин, відповідачі, не подавши відзив та не надавши доказів на спростування позовних вимог, фактично не скористалися наданими їм процесуальними правами на захист, а доводи позивача залишилися неспростованими, що суд оцінює з урахуванням принципу змагальності сторін та розподілу обов`язку доказування, визначеного статтею 77 КАС України.
Відтак аналізуючи вищевикладене суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог в повному обсязі.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У Х В А Л И В :
Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи КП "1-А міська клінічна лікарня Полтавської міської ради" (вул. О. Гончара, 27-А, м. Полтава, Полтавська область, 36039), Центру оцінювання функціонального стану особи Державної установи "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" (пров. Феодосія Макаревського, 1-А, м. Дніпро, 49005) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення Експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Центру оцінювання функціонального стану особи від 28.07.2025 № ОР-1051 та рішення Експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи КП "1-А міська клінічна лікарня Полтавської міської ради" від 08.05.2025 № 252/25/651/Р стосовно ОСОБА_1 .
Зобов`язати Експертну команду з оцінювання повсякденного функціонування особи КП "1-А міська клінічна лікарня Полтавської міської ради" провести повторно оцінювання повсякденного функціонування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на предмет перегляду групи, причини, строку інвалідності та визначення відсотка втрати працездатності на підставі рішень (постанов) військово-лікарської, медичної (військово-лікарської), лікарсько-експертної комісії та документів з урахуванням висновку ЕМГ від 08.04.2025, висновку МРТ від 25.02.2025.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.
Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	А.О. Чеснокова