ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2026 р. м. Чернівці Справа № 600/5690/24-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брезіної Т.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:
Описова частина
Короткий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

В поданому до суду адміністративному позові позивач просить суд винести рішення, яким:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 28.11.2024 року № 204150006611;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області зарахувати ОСОБА_1 до спеціального стажу період навчання з 01.09.1980 по 30.06.1986 роки та період роботи з 01.09.2007 по 30.09.2015 роки;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області нарахувати та виплати грошову допомогу ОСОБА_1 у розмірі 10 місячних пенсії станом на дату її призначення, яка не підлягає оподаткуванню. 
В обґрунтування позовних вимог позивач вказав на протиправність незарахування до спеціального стажу періодів навчання з 01.09.1980 по 30.06.1986 роки та періодів роботи з 01.09.2007 по 30.09.2015 роки. Позивач стверджує, що має достатньо спеціального страхового стажу, а тому набув право на отримання грошової допомоги у розмірі десяти пенсій, у зв`язку із чим просить суд задовольнити позовні вимоги. 
Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області заперечував проти позову та вказав, що до спеціального стажу позивача не зараховано періоди роботи згідно довідки №500 від 20.11.2024 р. на посаді завідувача практикою з 01.09.2007 р. по 01.10.2014 р. та на посаді завідувача навчально-виробничої практики по 30.09.2015 р., які не входять до переліку для призначення грошової допомоги. 
Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області заперечував проти задоволення позову та вказав, що на дату звернення у заявника недостатньо спеціального стажу (30 років), який необхідний для призначення грошової допомоги, передбаченої п. 7-1 Прикінцевих положень Закону №1058.

Рух справи у суді

Судом відкрито провадження у адміністративній справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Позивач перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду України та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
Матеріали справи містять копію трудової книжки позивача НОМЕР_1 , згідно якої позивач працював в Комунальному закладі охорони здоров`я «Красноградський медичний фаховий коледж» Харківської обласної ради, зокрема, з 01.09.2007 р. по 01.10.2014 р. на посаді завідувача практикою та з 02.10.2014 р. по 30.09.2015 р. на посаді завідувача навчально-виробничої практики. (а.с. 9-11).
Згідно довідки Комунального закладу охорони здоров`я «Красноградський медичний фаховий коледж» Харківської обласної ради №500 від 20.11.2024 р. вказано період роботи з 01.09.2007 по 30.09.2015 роки на посаді завідувача практикою та завідувача навчально-виробничої практики. (а.с. 22).
Матеріали справи містять копію диплому НОМЕР_2 про 01.09.1980 року по 30.06.1986 роки навчався в Харківському медичному інституті та здобула кваліфікацію лікаря-епідеміолога. (а.с. 17).
Позивач звернувся до пенсійного органу 22.11.2024 р. із заявою про призначення одноразової грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій. Однак, відповідач у рішенні №204150006611 від 28.11.2024 р. вказав на відсутнє право на виплату грошової допомоги згідно з п. 7-1 Прикінцевих положень Закону №1058-ІV, оскільки до спеціального стажу позивача не зараховано періоди роботи згідно довідки №500 від 20.11.2024 р. на посаді завідувача практикою з 01.09.2007 р. по 01.10.2014 р. та на посаді завідувача навчально-виробничої практики по 30.09.2015 р., які не входять до переліку для призначення грошової допомоги. (а.с. 7).
Матеріали справи містять розрахунок страхового стажу позивача, відповідно до якого спеціального стажу працівника освіти не зараховано період навчання з 01.09.1980 по 30.06.1986 роки та період роботи з 01.09.2007 по 30.09.2015 роки. (а.с. 9).

Мотивувальна частина

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає Закон України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).
Відповідно до п.7-1 розділу Прикінцевих положень Закону № 1058-IV особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого ст.26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів “е” - “ж” ст.55 Закону України “Про пенсійне забезпечення”, і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Аналіз п.7-1 розділу Прикінцевих положень Закону № 1058-IV дає підстави вважати, що у спірних правовідносинах умовами для отримання даної грошової допомоги є необхідність наявності для жінок спеціального страхового стажу 30 років та на момент досягнення пенсійного віку, передбаченого ст. 26 Закону № 1058-IV, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів “е” - “ж” ст.55 Закону України “Про пенсійне забезпечення”.
Судом встановлено, що позивач з 2023 року отримує пенсію за віком. 
Згідно трудової книжки позивача НОМЕР_1 позивач працював в Комунальному закладі охорони здоров`я «Красноградський медичний фаховий коледж» Харківської обласної ради, зокрема, з 01.09.2007 р. по 01.10.2014 р. на посаді завідувача практикою та з 02.10.2014 р. по 30.09.2015 р. на посаді завідувача навчально-виробничої практики.
Позивач звернувся до пенсійного органу 22.11.2024 р. із заявою про призначення одноразової грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій. Однак, відповідач у рішенні №204150006611 від 28.11.2024 р. вказав на відсутнє право на виплату грошової допомоги згідно з п. 7-1 Прикінцевих положень Закону №1058-ІV, оскільки до спеціального стажу позивача не зараховано періоди роботи згідно довідки №500 від 20.11.2024 р. на посаді завідувача практикою з 01.09.2007 р. по 01.10.2014 р. та на посаді завідувача навчально-виробничої практики по 30.09.2015 р., які не входять до переліку для призначення грошової допомоги.
Згідно з Переліком закладів та установ освіти, охорони здоров`я і соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 за № 909, зокрема, в загальноосвітніх навчальних закладах, військових загальноосвітніх навчальних закладах, музичних і художніх школах передбачені посади: учителі, логопеди, вчителі-логопеди, вчителі-дефектологи, викладачі, сурдопедагоги, тифлопедагоги, вихователі, завідуючі та інструктори слухових кабінетів, директори, завідуючі, їх заступники з навчально-виховної (навчальної, виховної), навчально-виробничої частини або роботи з виробничого навчання, завідуючі навчальною і навчально-виховною частиною, соціальні педагоги (організатори позакласної та позашкільної виховної роботи з дітьми), практичні психологи, педагоги-організатори, майстри виробничого навчання, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи.
Окрім того, постановою Кабінету Міністрів України від 14.06.2000 № 963 затверджений Перелік посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, яким передбачено, що посада завідувача практики належать до категорії педагогічних працівників.
З аналізу наведених норм законодавства можна зробити висновок, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з наявністю у неї необхідного спеціального страхового стажу роботи на певних визначених законодавством посадах й вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" будь-якого іншого виду пенсії.
Водночас, згідно правової позиції Великої Палати Верховного Суду, висловленої в постанові від 30.01.2019 у справі № 876/5312/17 номер провадження 11-860апп18, викладачі позашкільних навчальних закладів, які входять до структури освіти України, мають право отримання пенсії за вислугу років. У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду зазначила, що викладач позашкільного навчального закладу є педагогічним працівником цього позашкільного навчального закладу, тобто працівником освіти. Стаж роботи викладачем повинен зараховуватись до пільгового стажу осіб у розумінні статті 55 пункту "е" Закону України "Про пенсійне забезпечення" при розгляді територіальними органами Пенсійного фонду України відповідних заяв про призначення пенсії навіть попри те, що зазначена посада прямо не передбачена затвердженим Переліком № 909.
На підставі вказаного суд вважає, що посада завідувача практикою та завідувача навчально-виробничої практики відносяться до посад працівників освіти, а відтак період роботи позивача з 01.09.2007 р. по 30.09.2015 р. повинні бути зараховані до спеціального стажу позивача, який дає право на отримання грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсії станом на дату її призначення.
Щодо незарахування до спеціального стажу періоду навчання з 01.09.1980 р. по 30.06.1986 р. , то суд зазначає таке.
Згідно п. «д» ч. 3 ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується також: навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.
Відповідно до п. 2.16 наказу Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.93 № 58 яким затверджено «Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників» для студентів, слухачів курсів, учнів, аспірантів, та клінічних ординаторів, які мають трудові книжки, навчальний заклад (наукова установа) вносить записи про час навчання на денних відділеннях (у тому числі підготовчих) вищих навчальних закладів. Підставою для таких записів є накази навчального закладу (наукової установи) про зарахування на навчання та про відрахування з числа студентів, учнів, аспірантів, клінічних ординаторів.
Разом з цим, постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12 серпня 1993 року затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок).
Пунктом 1 Порядку встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Крім того, у п. 3 Порядку зазначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи.
Згідно з пунктом 20 Порядку, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Отже, трудова книжка є основним документом, що підтверджує стаж роботи, і лише у разі відсутності в ній відповідних записів та наявності неточностей, особа, що звертається за призначенням пенсії, на підтвердження стажу роботи, повинна надати інші документи.
Верховний Суд у постановах від 24.12.2019 по справі №442/4963/17 та від 18.06.2020 по справі №676/3013/17 сформулював висновок, що з огляду на положення п. е ст. 55 та п. д ч. 3 ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» період навчання у ВНЗ входить до спеціального трудового стажу, що визначає право на пенсію за вислугу років та на виплату грошової допомоги.
Матеріали справи містять копію диплому НОМЕР_2 про навчання позивача в Харківському медичному інституті з 1980 року по 1986 рік. При цьому, згідно розрахунку страхового стажу період навчання з 01.09.1980 р. по 30.06.1986 р. був зарахований до загального стажу. Однак, з урахуванням висновків суду, вказаний період повинен бути зарахований до спеціального трудового стажу, що визначає право на пенсію за вислугу років та на виплату грошової допомоги.
З вказаних підстав, суд вважає, що відмова у призначенні позивачу грошової допомоги у розмірі десяти пенсій відповідно до п.7-1 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" є протиправною, необґрунтованою та такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки пенсійним органом неналежно розглянуто заяву позивача від 22.11.2024 р. без зарахування до спеціального страхового стажу позивача періодів навчання з 01.09.1980 р. по 30.06.1986 р. та періодів роботи з 01.09.2007 р. по 30.09.2015 р. в Комунальному закладі охорони здоров`я «Красноградський медичний фаховий коледж» Харківської обласної ради на посаді завідувача практикою та на посаді завідувача навчально-виробничої практики.

Висновки за результатами розгляду справи

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з ч.1 та ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За результатами розгляду справи суд дійшов висновку, що відмова у призначенні позивачу грошової допомоги у розмірі десяти пенсій відповідно до п.7-1 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" є протиправною, оскільки відповідачем неналежно розглянуто заяву позивача від без зарахування до спеціального страхового стажу позивача періодів навчання з 01.09.1980 р. по 30.06.1986 р. та періодів роботи з 01.09.2007 р. по 30.09.2015 р. в Комунальному закладі охорони здоров`я «Красноградський медичний фаховий коледж» Харківської обласної ради на посаді завідувача практикою та на посаді завідувача навчально-виробничої практики. Отже, на момент прийняття спірної відмови, відповідачем не здійснено належний розрахунок спеціального страхового стажу позивача з урахуванням вказаних періодів навчання та роботи позивача. 
Щодо позовних зобов`язального характеру суд зазначає наступне. 
Для встановлення права позивача на отримання грошової допомоги відповідно до п.7-1 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" відповідач зобов`язаний провести перерахунок спеціального страхового стажу та зарахувати періоди роботи позивача навчання з 01.09.1980 р. по 30.06.1986 р. та періодів роботи з 01.09.2007 р. по 30.09.2015 р. в Комунальному закладі охорони здоров`я «Красноградський медичний фаховий коледж» Харківської обласної ради на посаді завідувача практикою та на посаді завідувача навчально-виробничої практики.
Таким чином, суд вважає, що пенсійним органом неналежно проведено розрахунок спеціального страхового стажу позивача для виплати одноразової грошової допомоги, обов`язок який покладено на пенсійний орган в силу вимог Закону, а тому суд не може перебирати на себе функції пенсійного органу та здійснювати такий розрахунок самостійно.
З вказаних підстав суд вважає, що у даних спірних правовідносинах належним способом відновлення порушеного права є зобов`язання відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області повторно розглянути заяву від 22.11.2024 р. про призначення грошової допомоги відповідно до п.7-1 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із зарахуванням до спеціального страхового стажу періодів навчання з 01.09.1980 р. по 30.06.1986 р. та періодів роботи з 01.09.2007 р. по 30.09.2015 р. в Комунальному закладі охорони здоров`я «Красноградський медичний фаховий коледж» Харківської обласної ради на посаді завідувача практикою та на посаді завідувача навчально-виробничої практики.
У зв`язку із зазначеним, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог. 

Судові витрати

Відповідно до ч.3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
У зв`язку із частковим задоволенням позову, суд стягує на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача сплачений судовий збір, пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Керуючись статтями 9, 14, 77, 78, 90, 139, 143, 241 - 246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України ,-

В И Р І Ш И В:
1. Адміністративний позов задовольнити частково.
2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 28.11.2024 року № 204150006611.
3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області повторно розглянути заяву від 22.11.2024 р. ОСОБА_1 про призначення грошової допомоги відповідно до п.7-1 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", із зарахуванням до спеціального страхового стажу періодів навчання з 01.09.1980 р. по 30.06.1986 р. та періодів роботи з 01.09.2007 р. по 30.09.2015 р. в Комунальному закладі охорони здоров`я «Красноградський медичний фаховий коледж» Харківської обласної ради на посаді завідувача практикою та на посаді завідувача навчально-виробничої практики.
4. В решті позову відмовити. 
5. Стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір, пропорційно задоволеним позовним вимогам, в сумі 484,50 гривень.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його складання. 

Найменування учасників справи:
позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 );
відповідачі: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (58002, м.Чернівці, площа Центральна, 3, код ЄДРПОУ 40329345); Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, 5, під`їзд 3, поверх 2, м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н, 61022, ЄДРПОУ 14099344).

Суддя Т.М. Брезіна