ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
29 січня 2026 року справа №200/1066/25 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Гаврищук Т.Г., суддів Блохіна А.А, Сіваченка І.В., розглянув у письмовому провадженні апеляційну ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2025 року у справі № 200/1066/25 (головуючий І інстанції Аляб`єв І.Г.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання протиправними і скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії, -

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання протиправним та скасування наказу № 104 від 16.01.2025 «Про порушення службової дисципліни інспектором взводу № 2 батальйону поліції особливого призначення (стрілецького) ГУНП в Донецькій області лейтенантом поліції ОСОБА_2 та його покарання» щодо застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції; поновлення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на посаді інспектора взводу №2 батальйону поліції особливого призначення (стрілецького) Головного управління Національної поліції в Донецькій області з 20.01.2025 року; допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді інспектора взводу №2 батальйону поліції особливого призначення (стрілецького) Головного управління Національної поліції в Донецькій області з 20.01.2025 року.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2025 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погодившись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначає, що підставою для прийняття оскаржуваного рішення є наказ від 16.01.2025 №104 «Про порушення службової дисципліни інспектором взводу № 2 батальйону поліції особливого призначення (стрілецького) ГУНП в Донецькій області лейтенантом поліції ОСОБА_2 та його покарання» яким на позивача накладено дисциплінарне стягнення - звільнення зі служби в поліції. За зазначених обставин, позивач вважає, що у справі підлягає дослідженню відповідність дій (бездіяльності) всіх учасників спірних правовідносин законодавству України починаючи з 24.12.2024.
Позивач зазначив дві обставини, через які він не приступив до виконання вказаного наказу, а саме: 1) позивач вважав, що він має бути звільнений зі служби в поліції за його рапортом; 2) позивач посилався на стан здоров`я.
Основною причиною відмови від виконання наказу №37 від 24.12.2024 «Про виконання бойового (спеціального) завдання» є стан здоров`я позивача, оскільки виконання бойового чергування задля забезпечення переходу до оборони з повним виконанням кодів маскування, інженерного забезпечення, бойової охорони, недопущення явлення особового складу аеророзвідкою противника, з використанням вибухових та невибухових загороджень з їх вогневим контролем, потребує фізичних навантажень та носіння бронежилету. Згідно виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого від 23.12.2024 вказано про перебування позивача у відділенні, стаціонарі з 10.12.2024 по 23.12.2024. Діагноз М54.4-Ds Вертеброгенна люмбоішиалгія больовий, м`язово-тонічний синдром, стадія загострення на тлі остеохондрозу, деформуючого спондильозу, спондилоартрозу та випинань м/х дисків в сегменті L5-S1 з відносним стенозом СМК. Рекомендовано обмежити фізичні навантаження та носіння бронежилету на 7 діб. Рекомендації – спостереження невролога та продовжити лікування у фізіотерапевта.
Судом не враховано, що позивач повідомляв начальника медичного пункту 1-го стрілецького батальйону 18-тої Слов`янської бригади Національної гвардії України старшого лейтенанта медичної служби ОСОБА_3 , а саме про наявну біль в поперековому відділі хребта, а також про тривале перебування на лікуванні. Після бесіди з ОСОБА_3 , остання повідомила, що на момент візуального огляду позивача, останній придатний до виконання бойового завдання, той факт, що вона бачила позивача вперше і всього 20 хвилин, не зрозуміло, як і яким чином вона дійшла до такого висновку, без ретельного обстеження позивача у медичному закладі.
Отже, позивач вважає, що станом на 24.12.2024 він мав отримані від лікаря медичні рекомендації (заборони, протипоказання тощо), які б перешкоджали йому виконати бойове (спеціальне) завдання.
Також, вбачається формальність у діях ОСОБА_4 (старший психолог СКЗ Краматорського РУП ГУНП), який дійшов висновку, що станом на 24.12.2024 позивач за своїм психоемоційним станом був здатен виконувати бойове завдання. При цьому, суд не з`ясував усі фактичні обставини цього факту.
Позивач вважає, що суд дійшов хибного висновку про те, що відповідач правильно і обґрунтовано встановив наявність дисциплінарного проступку, яке полягає в безпідставному невиконанні позивачем наказу щодо бойового (спеціального) завдання.
Відповідач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому проти доводів апеляційної скарги заперечував, вважає, що рішення суду є законним та обґрунтованим, ухвалено судом відповідно до норм матеріального та процесуального права на підставі повного і всебічного з`ясування обставин в адміністративній справі.
Справа розглянута у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, відзив на апеляційну скаргу, дійшов висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянином України, має право на пільги, установлені законодавством України для ветеранів війни – учасників бойових дій, що підтверджується посвідченням серія НОМЕР_2 , виданого 05.10.2018.
Відповідно до наказу Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 20.09.2024 № 448 о/с, лейтенант поліції ОСОБА_1 (0124369) з 20.09.2024 призначений на посаду інспектора взводу № 2 роти № 2 батальйону поліції особливого призначення (стрілецького) Головного управління Національної поліції в Донецькій області.
Відповідно до (витягу) з наказу ГУ НП від 24.12.2024 № 37 «Про виконання бойового (спеціального) завдання» вирішено, що 25.12.2024 поліцейські, зокрема позивач, будуть задіяні до бойового чергування, забезпечення переходу до оборони з повним виконанням заходів маскування, інженерного забезпечення, бойової охорони, недопущення виявлення особового складу аеророзвідкою противника, з використанням вибухових та невибухових загороджень з їх вогневим контролем. 
На звороті цього наказу позивач зазначив, що не може виконати цей наказ, так як вважає себе звільненим з лав поліції та по здоров`ю.
Командир БПОП(с) ГУНП подав рапорт від 24.12.2024 щодо невиконання позивачем наказу.
Згідно з наказом ГУНП в Донецькій області від 25.12.2024 № 2075 «Про призначення службового розслідування» 24.12.2024 до управління головної інспекції ГУНП в Донецькій області надійшла інформація щодо можливого порушення службової дисципліни інспектором взводу № 2 роти №2 батальйону поліції особливого призначення (стрілецького) ГУНП в Донецькій області лейтенантом поліції ОСОБА_5 . Вирішено призначити службове розслідування.
Наказом ГУНП в Донецькій області від 25.12.2024 №626 о/с вирішено відсторонити від виконання службових обов`язків на час проведення службового розслідування інспектора взводу № 2 роти №2 батальйону поліції особливого призначення (стрілецького) ГУНП в Донецькій області лейтенанта поліції ОСОБА_1 .
Позивач з наказом «Про призначення службового розслідування» ГУНП в Донецькій області від 25.12.2024 № 2075 був ознайомлений 25.12.2024, що підтверджується його особистім підписом у пам`ятці.
Також позивач надав письмові пояснення від 27.12.2024, в яких зазначав, що починаючи з 20.09.2024 та по теперішній час він займає посаду інспектора взводу № 2 роти №2 батальйону поліції особливого призначення (стрілецький) ГУНП в Донецькій області, куди він прийшов працювати за власним бажанням. 24.12.2024 о 12:00 він перебував на заняттях з тактичної підготовки та в цей час до нього підійшов командир відділення № 3 Ю. ОСОБА_6 за запросив випити кави на вулиці через півгодини, на що він погодився. Приблизно о 13:00 зустрівшись з ОСОБА_7 . Прибувши до вказаного кабінету, в ньому зібрались також інспектор взводу № 1 роти № 2 БПОП(с) капітан поліції ОСОБА_8 , інспектор взводу № 2 БПОП(С) лейтенант поліції ОСОБА_9 , інспектор взводу № 2 роти № 1 БПОП(с) старший лейтенант поліції ОСОБА_10 , начальник відділення моніторингу та контролю БПОП(с) майор поліції ОСОБА_11 , старший інспектор відділення моніторингу та контролю БПОП(С) майор поліції ОСОБА_12 , інспектор відділення моніторингу та контролю БПОП(С) старший лейтенант поліції ОСОБА_13 , заступник командира роти № 1 БПОП(с) старший лейтенант поліції ОСОБА_14 . Крім того до кабінету прибули представник медичного пункту Національної гвардії України жіночої статі - ім`я не запам`ятав та психолог ім`я якого не запам`ятав.
Далі його, ОСОБА_15 , ОСОБА_9 та ОСОБА_16 вишукали не пояснивши причини збору, після чого майор поліції ОСОБА_11 під відеозапис, який вівся на портативні відеореєстратори, довів йому та вищезазначеним поліцейським наказ командира батальйону поліції особливого призначення (стрілецький) ГУНП в Донецькій області від 24.12.2024 № 37 «Про виконання бойового (спеціального) завдання», відповідно до якого 25.12.2024 з 06:00 він разом з поліцейськими ОСОБА_17 , ОСОБА_5 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 повинні були бути задіяні до бойового чергування на позиції резерву «Тампа» задля забезпечення переходу до оборони з повним виконанням заходів маскування, інженерного забезпечення, бойової охорони, недопущення виявлення особового складу аеророзвідкою противника, з використанням вибухових та невибухових загороджень з їх вогневим контролем. Також ОСОБА_11 повідомив, що особовому складу необхідно бути готовим до виконання бойового завдання з моменту отримання цього наказу. По закінченню доведення наказу, ОСОБА_11 запитав у нього, чи зрозумілі йому вимоги наказу, на що він повідомив, що так.
Далі ОСОБА_11 запитав у нього про готовність виконувати бойовий наказ, на що він повідомив, що не може виконати наказ оскільки не пройшов в повному обсязі лікування. Виписали з лікарняного 23.12.2024 та лікарем надано ще 7 діб обмежень від фізичних навантажень.
Зазначив, що у період з 30.11.2024 по 08.12.2024 проходив лікування у сімейного лікаря у зв`язку з тим, що його турбували болі в спині. В цей період часу робив МРТ 02.12.2024 (Висновок: Ознаки остеохондрозу та випинанню між хребцевих дисків поперекового відділу хребта, грижа М-Х диску в сегменті L5-S1 з відносним стенозом СМК. Деформуючого спондильозу спондиартрозу) та 03.12.2024 (Висновок: Центральна інфрактальна протрузія міжребцевого диску Th5-6 лівобічна парамедіанна протрузія міжхребцевого диску Th6-7 правобічна парамедіанна протрузія міжхребцевого диску Th8-9, дегенеративні зміни міжхребцевих дисків спонділоартроз) в подальшому потрібна консультація невропатолога до якого потрапити не зміг, оскільки великі черги.
Після чого 09.12.2024 він звернувся до лікарні ДУ «ТМО МВС України по Донецькій області» де після крапельниці у нього трапився анафілактичний шокпісля чого мене відвезли до реанімаційного відділення, та на наступний день його виписали та перевели на лікування до терапевта, який призначив йому роботи уколи. Через день у нього знову був анафілактичний шок, він вимушений був знову звернувся до вищевказаної лікарні. У вказані лікарні перебував на лікуванні до 23.12.2024.
Також 24.12.2024 під час ознайомлення з бойовим наказом він повідомив, що 11.12.2024 написав рапорт на звільнення з поліції за власним бажанням, та йому обіцяли, що він буде звільнений з 24.12.2024, тому вважав себе звільненим з 24.12.2024, з наказом про звільнення його не ознайомлювали.
Далі з ним спілкувалася представник медичної служби під час чого він повідомив наявні скарги, а саме про наявну біль в поперековому відділі хребта а також повідомив про недавнішнє перебування на лікуванні у сімейного лікаря та в лікарні ДУ «ТМО МВС України по Донецькій області». Після бесіди з медичним представником, остання повідомила, що на момент огляду я придатний до виконання бойового завдання, лікування не потребую.
Після ознайомлення з наказом, він власноручно підписався під ним та написав, що виконувати наказ не може так як вважає себе звільненим працівником, та має обмеження від фізичних навантажень та носіння бронежилету.
До суду надані матеріали службового розслідування щодо позивача, зокрема:
- службова характеристика, в якій серед іншого, зазначено, що позивач зарекомендував себе посередньо, до службових обов`язків ставиться безвідповідально, у службовій діяльності не дотримується наказів керівництва;
- письмові пояснення ОСОБА_3 (начальник медичного пункту 1-ого стрілецького батальйону 10-тої, Слов`янської бригади Національної гвардії України, старший лейтенант медичної служби), в яких зазначено що 24.12.2024 позивач повідомив ОСОБА_3 про наявні скарги, а саме наявну біль у поперековому відділі хребта. Отримував лікування з 30.11.2024 по 08.12.2024 у сімейного лікаря, далі того ж дні звернувся до лікаря ДУ «ТМО МВС України по Донецькій області». З 09.12.2024 по 10.12.2024 з діагнозом анафілактичний шок при введенні медичних препаратів. З 10.12.2024 по 23.12.2024 знаходився на лікуванні у лікаря ДУ «ТМО МВС України по Донецькій області» з діагнозом «Остеохондроз поперекового відділу хребта» зазначила, що за результатами огляду вона дійшла висновку, за яким на момент огляду позивач придатний до виконання бойового завдання, лікування отримав у повному обсязі;
- акт перегляду відеоматеріалів від 27.12.2024, в якому наявні відомості, зокрема, про оголошення бойового наказу, повідомлення позивачем про неможливість виконання наказу, бесіду позивача з ОСОБА_3 і висновок останньої;
- письмові пояснення ОСОБА_4 (старший психолог СКЗ Краматорського РУП ГУНП) від 27.12.2024, в яких, серед іншого, наявні відомості про оголошення бойового наказу, повідомлення позивачем про неможливість виконання наказу, бесіду позивача з ОСОБА_3 і висновок останньої. Також зазначено, що за результатами спостереження і візуальної психодіагностики позивача ОСОБА_4 дійшов висновку, що станом на 24.12.2024 позивач за своїм психоемоційним станом був здатен виконувати бойове завдання;
- письмові пояснення ОСОБА_20 (начальник відділення моніторингу та контролю батальйону поліції особливого призначення (стрілецького) ГУНП) від 27.12.2024, в яких, серед іншого, наявні відомості про оголошення бойового наказу, повідомлення позивачем про не готовність виконання наказу за станом здоров`я та у зв`язку з тим, що вважає себе звільненим з 24.12.2024. Також указано, що на момент оголошення наказу позивач на лікування не перебував не був звільнений зі служби в поліції;
- письмові пояснення ОСОБА_21 (інспектор відділення моніторингу та контролю батальйону поліції особливого призначення (стрілецького) ГУНП) від 27.12.2024, в яких, серед іншого, наявні відомості про оголошення бойового наказу, повідомлення позивачем про неможливість виконання наказу, бесіду позивача з ОСОБА_3 і висновок останньої;
- письмові пояснення ОСОБА_22 (старший інспектор з кадрового забезпечення батальйону поліції особливого призначення (стрілецького) ГУНП) від 27.12.2024, в яких, серед іншого, наявні відомості про оголошення бойового наказу, повідомлення позивачем про неможливість виконання наказу. Також зазначено, що з 13.11.2024 поліцейські батальйону поліції особливого призначення (стрілецького) ГУНП залучаються до виконання бойових спеціальних завдань на позиціях біля м. Торецька. Позивач жодного разу до виконання бойових завдань не залучався. Позивач не є звільненим зі служби і поліції. Позивачем подавався рапорт про звільнення зі служби в поліції, який був повернутий позивачеві для проходження бесіди з начальником УГІ ГУНП щодо його звільнення;
- письмові пояснення ОСОБА_23 (заступник командира роти № НОМЕР_3 батальйону поліції особливого призначення (стрілецького) ГУНП) від 28.12.2024, в яких, серед іншого, наявні відомості про оголошення бойового наказу, повідомлення позивачем про неможливість виконання наказу. Позивач, який перебував у підпорядкуванні ОСОБА_23 , характеризується з посереднього боку, до бойових (спеціальних) завдань позивач не залучався. Зі скаргами до ОСОБА_23 позивач не звертався. Також зазначено, що з 30.11.2024 по 08.12.2024 перебував на лікуванні в ПМК «Центр первинної медико-санітарної допомоги Селидівської міської ради» з біллю в спині, однак зовнішніх ознак хвороби не мав. Останній раз з лікарні він був виписаний 23.12.2024 та наступного дня 24.12.2024 приступив до виконання службових обов`язків;
- письмові пояснення ОСОБА_24 (старший інспектор відділення моніторингу та контролю батальйону поліції особливого призначення (стрілецького) ГУНП) від 30.12.2024, в яких, серед іншого, наявні відомості про оголошення бойового наказу, повідомлення позивачем про неможливість виконання наказу, бесіду позивача з представником медичної служби і висновок останньої;
- письмові пояснення ОСОБА_25 (командир батальйону поліції особливого призначення (стрілецького) ГУНП) від 30.12.2024, в яких, серед іншого, наявні відомості про те, що вранці 24.12.2024 він отримав потребу, що 25.12.2024 необхідно здійснити ротацію на позиції резерву та задіяти до виконання бойового (спеціального) завдання декілька поліцейських. 24.12.2024 був сформований наказ про виконання бойового (спеціального) завдання та визначено поліцейських, які будуть залучені до його виконання, зокрема позивача. Також наявні відомості про оголошення бойового наказу, повідомлення позивачем про неможливість виконання наказу, відсутність скарг позивача до ОСОБА_25 ;
- письмові пояснення ОСОБА_26 (інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону поліції особливого призначення (стрілецького) ГУНП) від 01.01.2025, в яких, серед іншого, наявні відомості про оголошення бойового наказу, повідомлення позивачем про неможливість виконання наказу, огляд позивача лікарем. Крім того, зазначено, що ОСОБА_26 виконав бойовий наказ і 31.12.2024 повернувся за місцем тимчасової дислокації;
- письмові пояснення ОСОБА_27 (інспектора взводу № 2 роти № 2 батальйону поліції особливого призначення (стрілецького) ГУНП) від 01.01.2025, в яких, серед іншого, наявні відомості про оголошення бойового наказу, повідомлення позивачем про неможливість виконання наказу, огляд позивача лікарем. Крім того, зазначено, що ОСОБА_27 виконав бойовий наказ і 31.12.2024 повернувся за місцем тимчасової дислокації;
- медичні документи щодо позивача, у тому числі протоколи МРТ.
Також до суду надано:
- письмовий висновок лікаря ОСОБА_3 (начальник медичного пункту 1-ого стрілецького батальйону 10-тої, Слов`янської бригади Національної гвардії України, старший лейтенант медичної служби) від 24.12.2024, за яким позивач готовий до виконання бойового завдання в повному обсязі. Лікування отримав у повному обсязі;
- психологічну характеристику щодо позивача від 25.12.2024, за якою 24.12.2024 за результатами спостереження та візуальної психодіагностики позивач здатен виконувати бойове (спеціальне) завдання.
- висновок ПП Лікувально-діагностичного центру м.Краматорськ від 03.12.2024.
- висновок Центру магнітно-резонансної томографії від 02.12.2024;
У виписці із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого від 23.12.2024 вказано про перебування позивача у відділенні, стаціонарі з 10.12.2024 по 23.12.2024. Діагноз М54.4-Ds Вертеброгенна люмбоішиалгія больовий, м`язово-тонічний синдром, стадія загострення на тлі остеохондрозу, деформуючого спондильозу, спондилоартрозу та випинань м/х дисків в сегменті L5-S1 з відносним стенозом СМК. Рекомендовано обмежити фізичні навантаження та носіння бронежилету на 7 діб. Рекомендації – спостереження невролога та продовжити лікування у фізіотерапевта.
З 30.11.2024 по 08.12.2024 листок непрацездатності № 25 від 30.11.2024 видана «Амбулаторією загальної практики сімейної медицини № 3 смт Цукурине»;
09.12.2024 медичний висновок (НЕСТ-796Т-5Р7Р-НХ9Н) ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Луганській області»;
У період з 10.12.2024 по 19.12.2024 медичний висновок (42СЕ-4С5К-АСММ-8РСС) ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Луганській області»;
З 19.12.2024 по 0.12.2024 медичний висновок (СМ3С-2625-288Е-2792) ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Луганській області»;
з 20.12.2024 по 23.12.2024 медичний висновок (4НВ2-НХН4-А7М5-8РВР) ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Луганській області».
Відповідно до висновку службового розслідування за фактом можливого порушення службової дисципліни інспектором взводу № 2 роти №2 батальйону поліції особливого призначення (стрілецького) ГУНП в Донецькій області лейтенантом поліції Д. Ступаком від 03.01.2025 дисциплінарна комісія, вважала би:
- Службове розслідування за фактом можливого порушення службової дисципліни інспектором взводу № 2 роти № 2 батальйону поліції особливого призначення (стрілецького) ГУНП в Донецькій області лейтенантом поліції Д. Ступаком, закінчити;
- за порушення службової дисципліни, що виразилось у недотриманні вимог п.п. 1, 4 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України в частині безумовного виконання наказів керівників, відданих (виданих) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» в частині неухильного дотримання положень законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійного виконання своїх службових обов`язків відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва, відносно інспектора взводу № 2 роти №2 батальйону поліції особливого призначення (стрілецького) ГУНП в Донецькій області лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0124369) застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.
У вказаному висновку службового розслідування зазначено, що позивач відмовився від виконання наказу про виконання бойового (спеціального) завдання від 24.12.2024 № 37. Позивач посилався на те, що він написав рапорт про звільнення та 24.12.2024 він повинен був звільнений, від наказу не відмовився, але у зв`язку із вадами здоров`я не може виконати наказ. Позивач на лікуванні не перебував і не був звільнений зі служби в поліції. Наведені письмові пояснення позивача та інших осіб, зокрема ОСОБА_3 , а також характеристику позивача, його функціональні обов`язки. Також наведено відомості щодо діяльності батальйону поліції особливого призначення (стрілецького) ГУНП в Донецькій області.
Крім того, у висновку службового розслідування наведені відомості щодо медичних обстежень (оглядів) позивача та його лікування.
У висновку службового розслідування зазначено, що позивач свідомо почав звертатися до лікарів і відкривати лікарняні листи у зв`язку із проблемою зі спиною після того, як особовий склад БПОП(с) почав задіюватися до виконання бойових (спеціальних) завдань. Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність не встановлено. Указано, що позивач відмовився виконувати наказ у тяжкий для країни час, нехтуючи довірою керівництва, усвідомлюючи важливість займаної посади. Поведінка позивач не сприяє формуванню позитивного іміджу серед поліцейських ГУНП і створює наслідки, які можуть зашкодити роботі чи негативно вплинути на репутації поліцейських та Національної поліції в цілому.
Згідно наказом ГУНП від 03.01.2025 № 6 о/с «Про допуск до виконання службових обов`язків» вирішено з 03.01.2025 допустити до виконання службових обов`язків за займаною посадою інспектора взводу № 2 роти №2 батальйону поліції особливого призначення (стрілецького) ГУНП в Донецькій області лейтенанта поліції ОСОБА_1 .
Наказом ГУНП від 16.01.2025 № 104 «Про порушення службової дисципліни інспектором взводу № 2 роти №2 батальйону поліції особливого призначення (стрілецького) ГУНП в Донецькій області лейтенантом поліції ОСОБА_5 та його покарання» вирішено за порушення службової дисципліни, що виразилось у недотриманні вимог п.п. 1, 4 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України в частині безумовного виконання наказів керівників, відданих (виданих) межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» в частині неухильного дотримання положень законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійного виконання службових обов`язків відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва, стосовно інспектора взводу № 2 роти №2 батальйону поліції особливого призначення (стрілецького) ГУНП в Донецькій області лейтенанта поліції ОСОБА_1 застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.
Згідно з наказом ГУНП від 20.01.2025 № 31 о/с «По особовому складу» вирішено відповідно до розділу VII Закону України «Про Національну поліцію» звільнити зі служби в поліції за пунктом 6 частини першої статті 77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) лейтенанта поліції ОСОБА_1 інспектора взводу № 2 роти №2 батальйону поліції особливого призначення (стрілецького) Головного управління Національної поліції в Донецькій області з 20.01.2025 року.
Наведені обставини сторонами не оспорюються.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року № 580-VIII (далі - Закон №580-VIII, у редакції станом на час виникнення спірних правовідносин).
Так, частиною першою статті 1 Закону № 580-VIII визначено, що Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.
У своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами (частина перша статті 3 Закону № 580-VIII).
Згідно з частиною першою статті 64 Закону №580-VIII особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: "Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки".
Відповідно до частини першої статті 18 Закону № 580-VIII поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.
У силу пункту 24 частини першої статті 23 Закону № 580-VIII поліція відповідно до покладених на неї завдань бере участь відповідно до повноважень у забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного або надзвичайного стану, зони надзвичайної екологічної ситуації у разі їх введення на всій території України або в окремій місцевості.
Згідно зі статтею 24 Закону №580-VIII виконання інших (додаткових) повноважень може бути покладене на поліцію виключно законом.
У разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, відповідно до законодавства України беруть участь у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості.
Частинами першою та другою статті 19 Закону №580-VIII визначено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.
Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону № 580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, серед іншого, у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Законом України від 15 березня 2018 року №2337-VIII затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України, який визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження (далі - Дисциплінарний статут, у редакції станом на час виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Частиною третьою статті 1 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону №580-VIII, зобов`язує поліцейського, зокрема, бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України (пункт 1); знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки (пункт 2); поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень (пункт 3); безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону (пункт 4); знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку (пункт 8).
Відповідно до частин першої та другої статті 5 Дисциплінарного статуту поліцейський отримує наказ від керівника в порядку підпорядкованості та зобов`язаний неухильно та у визначений строк точно його виконувати. Забороняється обговорення наказу чи його критика.
Згідно статті 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
За приписами частин першої - шостої статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.
Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.
Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.
Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018р. №893, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 28.11.2018 за №1355/32807 (далі - Порядок №893).
Відповідно до пункту 2 розділу VI Порядку №893 підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.
За змістом пункту 4 розділу VI Порядку №893 в описовій частині висновку службового розслідування викладаються відомості, встановлені під час проведення службового розслідування, зокрема: обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, час, місце, спосіб, мотив учинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим; посада, звання, прізвище, ім`я, по батькові, персональні дані (дата і місце народження, освіта, період служби в поліції і на займаній посаді - із дотриманням вимог Закону України «Про захист персональних даних»), відомості, що характеризують поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; пояснення поліцейського щодо обставин справи, а в разі відмови від надання такого пояснення - інформація про засвідчення цього факту відповідним актом про відмову надати пояснення чи поштове повідомлення про вручення або про відмову від отримання виклику для надання пояснень чи повернення поштового відправлення з позначкою про невручення; пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; документи та матеріали, що підтверджують та (або) спростовують факт учинення дисциплінарного проступку; обставини, що обтяжують або пом`якшують відповідальність поліцейського, визначені статтею 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України; причини та умови, що призвели до вчинення виявленого дисциплінарного проступку, обставини, що знімають із поліцейського звинувачення.
У резолютивній частині висновку службового розслідування дисциплінарною комісією зазначаються: висновок щодо наявності або відсутності в діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону, іншого нормативно-правового чи організаційно-розпорядчого акта, наказу керівника, який було порушено. У разі неможливості встановлення за результатами службового розслідування факту наявності/відсутності в діях (бездіяльності) поліцейського складу дисциплінарного проступку внаслідок неможливості отримання доступу до необхідних документів такі обставини розцінюються на користь поліцейського, стосовно якого призначено службове розслідування; - вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського в разі наявності в його діянні ознак дисциплінарного проступку;- відомості про списання чи відновлення використаних, пошкоджених або втрачених матеріальних цінностей, зброї, боєприпасів, службових документів, а також про надсилання матеріалів службового розслідування до відповідних органів для прийняття рішення згідно із законодавством; - запропоновані заходи, спрямовані на усунення виявлених під час службового розслідування недоліків, причин та умов виникнення обставин, які стали підставою для призначення службового розслідування (пункт 5 розділу VI Порядку № 893).
Зазначені положення узгоджуються з положеннями статей 15, 19 Дисциплінарного статуту.
Таким чином, підставою для накладення дисциплінарного стягнення є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях поліцейського ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією (бездіяльністю) порушника дисципліни. Обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому своє рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду стягнення.
Як вбачається з висновку службового розслідування відносно позивача, в його діях встановлено порушення службової дисципліни, що виразилось у недотриманні вимог п.п. 1, 4 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України в частині безумовного виконання наказів керівників, відданих (виданих) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» в частині неухильного дотримання положень законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійного виконання своїх службових обов`язків відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.
Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про те, що матеріалами справи підтверджується факт порушення позивачем службової дисципліни, а саме відмова позивача від виконання наказу про виконання бойового (спеціального) завдання від 24.12.2024 № 37.
Статтею 5 Дисциплінарного статуту встановлено, що поліцейський отримує наказ від керівника в порядку підпорядкованості та зобов`язаний неухильно та у визначений строк точно його виконувати. Забороняється обговорення наказу чи його критика.
За відсутності можливості виконати наказ поліцейський зобов`язаний негайно повідомити про це безпосередньому керівнику з обґрунтуванням причин невиконання і повідомленням про вжиття заходів до подолання перешкод у виконанні наказу.
Поліцейському забороняється виконувати злочинний або явно незаконний наказ. У разі одержання наказу, що суперечить закону, підлеглий не повинен виконувати його, про що зобов`язаний невідкладно в письмовій формі доповісти керівнику, який віддав (видав) наказ, та своєму безпосередньому керівникові, а в разі наполягання на його виконанні - письмово повідомити про це прямому керівнику (частина четверта статті 5 Дисциплінарного статуту).
Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, на день ознайомлення позивача з наказом від 24.12.2024 № 37, останній на лікарняному не перебував. Також позивачем не було надано письмових доказів того, що йому рекомендовано обмежити фізичні навантаження та носіння бронежилету на 7 діб. Вказані документи були надані відповідачу лише під час проведення службового розслідування.
Окрім того, відповідачем було забезпечено наявність лікаря під час ознайомлення позивача з наказом від 24.12.2024 № 37, яка, після огляду позивача дійшла висновку про придатність позивача до виконання бойового (спеціального) завдання.
Відтак, колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції про те, що у позивача станом на момент ознайомлення з наказом №37 не було підстав для невиконання бойового (спеціального) завдання.
Під час розгляду справи судом не було встановлено порушення відповідачем Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затв.наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018р. №893.
Пунктом 7 статті 19 Дисциплінарного статуту передбачено, що у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.
Нормами частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту передбачено, що до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.
Колегія суддів вважає, що обрання виду стягнення за дисциплінарний проступок перебуває у площині дискреційних повноважень суб`єкта його накладення, який, приймаючи рішення про обрання конкретного виду дисциплінарного стягнення, повинен урахувати, зокрема, тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, попередню поведінку особи, її ставлення до виконання посадових обов`язків тощо. Одночасно з цим, застосування дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.
Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом у постановах від 10.10.2019р. у справі №815/2443/16, від 04.12.2019р. у справі №824/355/17-а, від 26.01.2021р. у справі №2140/1342/18, від 13.08.2020р. у справі № 817/3305/15, від 24.11.2020 у справі № 2140/1341/18, від 15.04.2021 у справі №240/2677/20.
Адміністративний суд в силу вимог частини третьої статті 2 КАС України в порядку судового контролю за рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єктів владних повноважень повинен дослідити, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, розсудливо, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, пропорційно тощо. 
Суб`єкт владних повноважень, своєю чергою, повинен довести суду правомірність свого рішення належними, допустимими та достатніми доказами, зокрема, матеріалами службового розслідування тощо. 
Колегія суддів вважає, що матеріалами службового розслідування повністю підтверджується факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку.
Колегія суддів зазначає, що системний аналіз викладених вище правових норм Закону № 580-VIII дозволяє стверджувати, що законодавством регламентовано обов`язок осіб, які проходять службу в органах поліції неухильно, сумлінно та відповідально виконувати покладені на них завдання.
Водночас проходження служби в поліції, зважаючи на її специфіку та підвищену увагу суспільства, вимагає від особи надзвичайної дисциплінованості та відповідальності за свої дії та вчинки.
При цьому законодавством регламентовано спеціальний режим органів поліції у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України та в умовах воєнного стану.
Разом з тим, особа, як ступає на службу до органів поліції та приймає відповідну Присягу, бере на себе зобов`язання виконувати покладені на неї функції та завдання, зокрема в умовах воєнного стану, та повинна усвідомлювати і розуміти специфіку проходження служби в поліції, яка зумовлює вищенаведені підвищені вимоги до кожного поліціанта, якими він не може нехтувати за жодних обставин.
На підставі викладеного, апеляційний суд вважає, що вина позивача у порушенні службової дисципліни доведена належними та допустимими доказами, тому спірний наказ є правомірним та обґрунтованим, а застосоване до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення є співмірним до вчиненого дисциплінарного проступку.
Беручи до уваги наведене, колегія судів погоджується із висновком суду першої інстанції, що приймаючи рішення про накладення на позивача найсуворішого виду дисциплінарного стягнення (звільнення зі служби в поліції), відповідач діяв обґрунтовано, в порядку, у межах та у спосіб, що передбачені законодавством України, а тому правові підстави для задоволення позовних вимог відсутні.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Отже, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду не вбачається.
При цьому судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2025 року у справі №200/1066/25 - залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2025 року у справі №200/1066/25 - залишити без змін.
Постанова у повному обсязі складена 29 січня 2026 року.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Т.Г. Гаврищук

Судді: А.А. Блохін

І.В. Сіваченко