Україна
Донецький окружний адміністративний суд 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2026 року Справа№200/8844/25 

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Троянової О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:
Позивачка, ОСОБА_1 звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій, які полягають в неправильному проведені розрахунку пенсії; зобов`язання обчислити пенсію з розрахунку 80% відсотків від заробітної плати (доходу позивача), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та перерахувати пенсію з урахуванням вказаних показників починаючи з 31 березня 2025 року.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 19 листопада 2025 року суд прийняв до розгляду позовну заяву та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) без виклику учасників справи.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 04 грудня 2025 року залучено Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області до участі у справі №200/8844/25 як другого відповідача.
За правилами частини 1 статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі – КАС України) суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином за допомогою програмного забезпечення «Електронний суд».
В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 серпня 2025 року у справі № 200/3660/25 їй призначено пенсію відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 31 березня 2025 року, проте відповідач провів неправильний розрахунок її пенсії, без застосування коефіцієнту 0.8, відповідно до ст.8 ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці». Вказані дії відповідача 1 вважає протиправними, просила задовольнити позов.
Відповідач 1 через канцелярію суду у встановлені судом строки надав відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначив, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 07.08.2025 по справі №200/3660/25 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначити пенсію відповідно пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 31.03.2025. Інших зобов`язань судом на відповідача не покладено. На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07.08.2025 по справі №200/3660/25, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області позивачці призначено пенсію за віком на пільгових умовах з 31.03.2025. При цьому до розрахунку розміру пенсії правомірно не застосовано абзац 3 частини 1 статті 28 Закону №1058, оскільки невідомо за якою професією працювала ОСОБА_1 та чи була зайнята на шкідливих підземних роботах повний робочий день (не надано трудову, довідок встановленого зразку). Наявний у позивачки код обліку спеціального стажу ЗПЗ013А1 передбачає зайнятість на пільгових професіях за Списком №1 відповідно Постанови Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36, яка у свою чергу містить не тільки розділ «Гірничі роботи», а і інші розділи, робота на яких дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, але не передбачає обчислення пенсії у розмірі 80% від заробітної плати. Пільговий стаж роботи ОСОБА_1 за Списком №1, який обчислений на підставі коду обліку спеціального стажу ЗПЗ013А1 складає 9 років 7 місяців 25 днів. Тому відсутня протиправність в діях Головного управління ПФУ в Донецькій області при призначенні пенсії позивачу.
Відповідач 2 через канцелярію суду у встановлені судом строки надав відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначив, що рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07.08.2025 виконане Головним управлінням. Державою встановлено додаткову соціальну гарантію отримання пенсійної виплати особам, на яких поширюється дія Закону №345-VI, і застосовується такий механізм безпосередньо під час розрахунку розміру пенсії. При цьому, до кола працівників, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та встановлені пільги, належать тільки працівники, зазначені у Списку №1, які були зайняті на підземних роботах повний робочий день (шахтарі). Разом з тим, у позивачки не має відповідного стажу не менше 15 років.
Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.
Позивачка – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , є громадянином України (паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Добропільським МРВ УМВС України в Донецькій області 01 серпня 2003 року), та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області як отримувач пенсії за віком на пільгових умовах, що не є спірною обставиною між сторонами.
Відповідач 1 – Головне управління пенсійного фонду України в Донецькій області (код ЄДРПОУ 13486010) та відповідач 2 – Головне об`єднане управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (код ЄДРПОУ 13322403) є суб`єктами владних повноважень – органами виконавчої влади, основним завданням яких, згідно вимог чинного законодавства, зокрема, є реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення.
Положенням про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року №28-2 на управління покладені повноваження, зокрема, щодо призначення (здійснення перерахунку) і виплати пенсії, щомісячного довічного грошове утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат відповідно до законодавства; забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством (підпункти 7,8 пункту 4 Положення).
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 07 серпня 2025 року у справі №200/3660/25 встановлено, що 31.03.2025 року позивачка звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах, а відповідач 2 рішенням № 057350009218 від 08.04.2025 року відмовив у призначенні пенсії згідно п. 1) ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в зв`язку з не досягненням необхідного пенсійного віку. Пільговий стаж розраховано, згідно даних, наявних в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Пільговий стаж за Списком №1 становить 9 років 7 місяців 25 днів.
Відповідно до частини 4 статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 07 серпня 2025 року у справі №200/3660/25 задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення відповідача про відмову позивачу у призначенні пенсії №057350009218 від 08 квітня 2025 року та зобов`язання призначити пенсію відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 31 березня 2025 року. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області №057350009218 від 08 квітня 2025 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області призначити ОСОБА_1 пенсію відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 31 березня 2025 року.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 серпня 2025 року у справі №200/3660/25 набрало законної сили 08 вересня 2025 року.
05.11.2025 року Головне управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області прийняло рішення №057350009218 про призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 з 31.03.2025 року. Відповідно до зазначеного рішення страховий стаж позивача склав 27 років 05 місяців 14 днів, в т.ч. робота за Списком №1 – 09 років 07 місяців 25 днів.
Отже, предметом спору у даній справі є наявність правових підстав для не застосування відповідачем при обчисленні розміру пенсії за віком позивача положень статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з такого.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV (далі – Закон №1058-ІV).
Відповідно до абзацу 3 частини 1 статті 28 Закону №1058-IV мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» №345-VI від 2 вересня 2008 року (далі – Закон №345-VI), та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.
Відповідно до статті 1 Закон №345-VI, дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості – за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.
Статтею 8 Закон №345-VI визначено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.
Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що мінімальний розмір пенсії у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, є додатковою гарантією для шахтарів, які працювали на підземних роботах не менш як 7,5 років для жінок за Списком №1, яка встановлена на випадок, коли після розрахунку у встановленому законом порядку розміру відповідної пенсії за віком (в тому числі, з урахуванням понаднормового стажу, встановленого статтею 8 Закону №345-VI) така пенсія буде менша ніж три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.
Виходячи з положень наведеної норми, до кола працівників, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та встановлені пільги, належать працівники, зазначені у Списку №1, які були зайняті на підземних роботах повний робочий день.
Суд встановив, що відповідач 2 визначив розмір пенсії позивачки без урахування положень статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» без зазначення будь-яких підстав.
Водночас, суд звертає увагу, що відсутність у судовому рішенні визначення обов`язку відповідача обчислити розмір пенсії з урахуванням положень даного закону не перешкоджає відповідачу діяти відповідно до вимог законодавства України.
При цьому, відповідач 2 заперечує право позивачки на обчислення пенсії з урахуванням ст.8 Закон №345-VI, мотивуючи відсутністю у останньої стажу 15 років на підземних роботах за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України.
Водночас, суд звертає увагу, що положеннями ст. 8 Закону №345-VI передбачено, що мінімальний розмір пенсії у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, встановлюється для жінок які відпрацювали на підземних роботах не менш як 7,5 років за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, а не 15 років як вважає відповідач 2.
Отже, судом встановив наявність у позивачки пільгового стажу за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, більш ніж 7,5 років, отже позивачка має право на обчислення розміру пенсії із застосуванням положень статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».
За даними, наявними у реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, періоди роботи позивачки у вугледобувному підприємстві за 2011-2023 роки обліковані за кодом ЗПЗ013А1, за яким згідно з Довідником кодів підстав для обліку стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства (Додаток 3 до Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків – фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску) враховується стаж працівників, зайнятих повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 року № 461, і за результатами атестації робочих місць. 
Отже, на позивачку, як на шахтаря (працівника, що займався видобутком вугілля), поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».
Враховуючи зазначене, бездіяльність саме відповідача 2, який призначав пенсію та проводив її первісний розрахунок, щодо не застосування при обчисленні пенсії ОСОБА_1 за віком на пільгових умовах положень статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» є протиправною.
Суд звертає увагу, що Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області не здійснювало розгляд заяви позивачки про призначення пенсії, не приймало рішення про її призначення, а тому відсутні правові підстави визнавати протиправними відповідні дії.
Враховуючи зазначене, у задоволенні позовних вимог, заявлених до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, слід відмовити, оскільки відповідач 1 не допустив порушення прав позивачки.
Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з нормами частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до вимог частин першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Нормами частини другої зазначеної статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд, відповідно до положень частини п`ятої статті 77 КАС України, вирішує справу на підставі наявних доказів.
Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.
Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
В рамках адміністративного судочинства:
дії – певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у здійсненні суб`єктом владних повноважень своїх обов`язків у межах наданих законодавством повноважень чи всупереч їм;
бездіяльність – певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у невиконанні ним дій, які він повинен був і міг вчинити відповідно до покладених на нього посадових обов`язків згідно із законодавством України;
рішення – нормативно-правовий акт або індивідуальний акт (нормативно-правовий акт – акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування; індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк).
Частиною другою статті 9 КАС України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Враховуючи те, що відповідач 2 по суті не розглядав питання щодо обчислення пенсії позивача із застосуванням положень статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», з метою ефективного захисту прав позивача, про захист яких він просить, суд на підставі частини другої статті 9 КАС України вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, самостійно обравши спосіб захисту, який відповідає об`єкту порушеного права та у спірних правовідносинах є достатнім і необхідним (ефективним): визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо не застосування при обчисленні пенсії ОСОБА_1 за віком на пільгових умовах відповідно до частини 2 статті 114 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» положень статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».
З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню із обранням належного та ефективного способу захисту порушених прав позивачки.
За наслідками судового розгляду суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідача 2 щодо не застосування при обчисленні пенсії ОСОБА_1 положень ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та зобов`язання відповідача 2 здійснити ОСОБА_1 з 31.03.2025 року перерахунок та виплату пенсії за віком на пільгових умовах у відповідності ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», з урахуванням раніше виплачених сум.
Відповідно до частини 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Згідно частини 8 статті 139 КАС України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
Таким чином, судовий збір у розмірі 968,96 грн підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 2, який допустив протиправну бездіяльність.
На підставі вищевикладеного та керуючись Кодексом адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо не застосування при обчисленні пенсії ОСОБА_1 за віком на пільгових умовах положень статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».
Зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України у Вінницькій області (код ЄДРПОУ 13322403, юридична адреса: 21005, м. Вінниця, вул. Зодчих(пн), будинок 22) здійснити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) з 31.03.2025 року перерахунок та виплату пенсії за віком на пільгових умовах у відповідності ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», з урахуванням раніше виплачених сум.
В задоволенні іншої частини позовних вимог – відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління пенсійного фонду України у Вінницькій області (код ЄДРПОУ 13322403, юридична адреса: 21005, м. Вінниця, вул. Зодчих(пн), будинок 22) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 96 коп.
Повний текст рішення складено та підписано 14 січня 2026 року.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 

Суддя О.В. Троянова