ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2026 року	м. Одеса	Справа № 916/3710/22	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Богацької Н.С.
суддів: Діброви Г.І., Ярош А.І.,

секретар судового засідання: Алієва К.О.

за участю представників учасників справи:
від прокуратури – Капустін М.В.
від Ради – Явченко Д.В.
від ТОВ «Автостайл» - не з`явився,
від Банку – Дем`янець Я.В.
від ТОВ «Французький бульвар Еліт» - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Автостайл»
на рішення Господарського суду Одеської області від 26.07.2023, ухвалене суддею Невінгловською Ю.М., м. Одеса, повний текст складено 07.08.2023
у справі № 916/3710/22
за позовом: Заступника керівника Одеської обласної прокуратури в інтересах держави
до відповідачів: 
1) Одеської міської ради;
2) Товариства з обмеженою відповідальністю «Автостайл»;
3) Акціонерного товариства «Сенс Банк»
4) Товариства з обмеженою відповідальністю «Французький бульвар Еліт»
про: визнання незаконними та скасування окремих пунктів рішень, визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельної ділянки, іпотечного договору, визнання недійсним державного акту, скасування рішення нотаріуса, скасування державної реєстрації, зобов`язання повернути земельну ділянку,
ВСТАНОВИВ
У грудні 2022 року заступник керівника Одеської обласної прокуратури в інтересах держави (далі прокурор) звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до Одеської міської ради (далі Рада), Товариства з обмеженою відповідальністю «Автостайл» (далі ТОВ «Автостайл»), Акціонерного товариства «Сенс Банк» (далі АТ «Сенс Банк», Банк) та Товариства з обмеженою відповідальністю «Французький Бульвар-Еліт» (далі ТОВ «Французький Бульвар-Еліт»), в якій просив суд:
- визнати незаконним та скасувати п. 24 Переліку земельних ділянок, що підлягають продажу суб`єктам підприємницької діяльності під забудову на земельних торгах у 2005-2006, що є додатком до рішення Ради від 29.09.2005 № 4422-IV «Про визначення та затвердження переліку земельних ділянок, що підлягають продажу суб`єктам підприємницької діяльності під забудову на земельних торгах у формі аукціону в 2005-2006 роках» в частині включення земельної ділянки, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського, площею 1,0 га;
- визнати незаконним та скасувати п. 24 Переліку земельних ділянок, що підлягають продажу суб`єктам підприємницької діяльності під забудову на земельних торгах у 2005-2006 роках, що є додатком до рішення Ради від 09.11.2005 № 4842-IV «Про продаж земельних ділянок, розташованих в м. Одеса, на земельному аукціоні» в частині, що стосується земельної ділянки за адресою: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського (район пляжу монастиря), площею 0,5291 га;
- визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки під забудову на аукціоні від 27.04.2006, укладений між Радою та ТОВ «Французький Бульвар-Еліт», посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Котом Д.Г. та зареєстрованим у реєстрі за № 1497;
- визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 915253, реєстраційний номер 020650500037, виданий 18.09.2006 ТОВ «Французький Бульвар-Еліт» на земельну ділянку площею 0,5291 га з кадастровим номером 5110136900:35:02:0009;
- визнати недійсним іпотечний договір від 23.05.2007, укладений між ТОВ «Французький Бульвар-Еліт» та ВАТ АКБ «Укрсоцбанк», посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Луняченко Н.В. за №2819;
- визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 20.12.2017, укладений між ПАТ «Укрсоцбанк» та ТОВ «Автсотайл», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Саваріною О.Є. та зареєстрованим у реєстрі за № 3295 зі змінами, внесеними додатковою угодою від 31.01.2018, посвідченою Саваріною О.Є. та зареєстрованим у реєстрі за № 302;
- скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Саваріної О.Є. від 20.12.2017 за № 38858959 щодо реєстрації права приватної власності ТОВ «Автостайл» на земельну ділянку із кадастровим номером 5110136900:35:002:0009 площею 0,5291 га (реєстраційний номер 687374451101);
- скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності від 20.12.2017 за №24058072 з одночасним припиненням права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 5110136900:35:002:0009 (реєстраційний номер 687374451101) за ТОВ «Автостайл»;
- зобов`язати ТОВ «Автостайл» усунути перешкоди у користуванні майном шляхом повернення у власність держави в особі територіальної громади міста Одеси земельної ділянки площею 0,5291 га з кадастровим номером 5110136900:35:002:0009 вартістю 30444960 грн, що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського, (район пляжу монастиря).

В обґрунтування позовних вимог прокурор послався, зокрема, на те, що Рада у 2005 році при передачі у власність для забудови земельної ділянки площею 0,5291 га з кадастровим номером 5110136900:35:002:0009, яка являє собою частину рекреаційної території та знаходиться у нормативно визначених межах прибережної захисної смуги Чорного моря порушила вимоги законодавства, що призвело до незаконного відчуження вказаної земельної ділянки третім особам внаслідок укладення ряду правочинів. 
Прокурор зазначав, що відсутність проєкту та невизначення відповідними органами державної влади на території відповідного населеного пункту межі прибережної захисної смуги в натурі не може трактуватися як відсутність самої прибережної захисної смуги та можливість передачі у приватну власність ділянки, що підпадає під нормативно визначену двокілометрову зону від урізу води.

Рішенням суду від 26.07.2023 у даній справі позов прокурора задоволено повністю з підстав його обґрунтованості та доведеності.

Не погодившись з рішенням суду, ТОВ «Автсотайл» подало на нього апеляційну скаргу, в якій просило його скасувати, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.
В обґрунтування доводів та вимог апеляційної скарги відповідач посилався на наступне:
- судом безпідставно було залишено поза увагою доводи ТОВ «Автсотайл» про те, що на спірній земельній ділянці розташований належний йому об`єкт незавершеного будівництва, право власності на якій було підтверджено постановою Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2021 у справі №916/585/18 (№916/1051/20);
- судом не враховано, що прокурор не обґрунтував своє право на позов та не зазначив, які саме права або інтереси держави порушені та чому;
- прокурором не визначено, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторін, яким нормам законодавства не відповідають оспорювані договори, які права та інтереси позивача порушені, що змусило його звернутись до суду за їх захистом;
- суд дійшов хибного висновку стосовно віднесення спірної земельної ділянки до земель водного фонду. Апелянт зауважує, що відповідно до норм ч. 4 ст. 88 Водного кодексу України і ч. 3 ст. 60 Земельного кодексу України (у редакціях, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин), розмір та межі прибережної захисної смуги в межах населених пунктів встановлюються на підставі проектів землеустрою, з урахуванням конкретних умов, що склалися, та містобудівної документації. 
- на момент розробки, погодження та затвердження проекту землеустрою спірної земельної ділянки у 2005 році, законодавство України не містило обмежень або заборон на продаж земельної ділянки рекреаційного призначення або встановлення на ній прибережної захисної смуги, що свідчить про недоведеність прокурором передачі спірної земельної ділянки у приватну власність з порушенням законодавства;
- вимоги прокурора щодо скасування оспорюваних пунктів рішень є неналежним способом захисту, оскільки вони вже вичерпали свою дію. Це саме стосується і вимог про скасування державної реєстрації права власності на спірну земельну ділянку.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.11.2024 (головуючий суддя Савицький Я. Ф., судді Колоколов С. І., Таран С. В.) рішення суду першої інстанції від 26.07.2023 скасовано, у позові відмовлено.
Апеляційний господарський суд виходив з того, що вимоги прокурора є одночасним пред`явленням віндикаційного та негаторного позовів. Натомість, ефективним способом захисту порушених прав територіальної громади у даній справі має бути звернення з віндикаційним позовом щодо витребування майна з чужого незаконного володіння, а не про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном.

Постановою Верховного Суду від 15.04.2025 вказану постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.11.2024 скасовано в частині позовних вимог про зобов`язання ТОВ «Автостайл» усунути перешкоди у користуванні майном шляхом повернення у власність держави в особі територіальної громади міста Одеси земельної ділянки. Справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
У решті позовних вимог мотивувальну частину постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.11.2024 у справі № 916/3710/22 змінено, виклавши її в редакції цієї постанови, а в решті залишено без змін.
Зокрема, суд касаційної інстанції вказав, що суд апеляційної інстанції не встановив обставин справи і не розглянув спір по суті в частині позовної вимоги, яка опосередковує негаторний позов.

За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями, оформленого протоколом автоматизованого розподілу справи між суддями від 10.02.2025, для розгляду справи сформовано судову колегію у складі: головуючого судді Богацької Н.С., суддів Діброви Г.І., Принцевської Н.М.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 12.05.2025 прийнято справу № 916/3710/22 до свого провадження колегією суддів у складі головуючого судді Богацької Н.С., суддів: Діброви Г.І., Принцевської Н.М., призначено дану справу до розгляду на 03.06.2025 о 13:45 год., роз`яснено учасникам справи про їх право в строк до 27.05.2025 подати до суду будь-які заяви чи клопотання з процесуальних питань.

Під час нового апеляційного розгляду даної справи від ТОВ «Автостайл» надійшла заява про застосування строку позовної давності, посилаючись на набуття 09.04.2025 чинності Закону України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача».
В Заяві «Про надання додаткових доводів», яка за своїм змістом є письмовими поясненнями, Банк також посилався на вказаний Закон. Також Банк зазначав, зокрема, про те, що: ТОВ «Автостайл» є добросовісним набувачем, а спірна земельна ділянка не відносилась і не відноситься до категорії земель водного фонду.
25.05.2025 від ТОВ «Автостайл» надійшли додаткові пояснення по справі, в яких вкотре зазначено, що прокурором у даній справі не доведено обставини приналежності спірної земельної ділянки до земель водного фонду.
26.05.2025 від прокурора також надійшли письмові пояснення, в яких наголошено про особливий статус спірної земельної ділянки та неможливість її передачі у приватну власність, з огляду на її знаходження у нормативно-визначених межах прибережної захисної смуги Чорного моря, у зоні зелених насаджень та у безпосередній близькості до урізу води, а також в межах охоронної зони пам`яток архітектури. При цьому, прокурор вважає безпідставним посилання на Закон України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача», оскільки ТОВ «Французький Бульвар-Еліт», Банк та ТОВ «Автостайл» не можуть вважатися добросовісним набувачами земельної ділянки, а тому до спірних правовідносин і не можуть застосовуватись положення ч. 3 ст. 388 ЦК України. Крім того, Верховний Суд у своїй постанові у даній справі дійшов висновку, що прокурором при зверненні до суду обрано належний спосіб захисту прав – негаторний позов.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 28.05.2025 повідомлено учасників справи № 916/3710/22, що судове засідання з розгляду апеляційної скарги відбудеться 08.07.2025 о 13:30 год.
У зв`язку з перебуванням судді-учасника колегії Діброви Г.І. у відпустці, за розпорядженням керівника апарату суду призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Богацької Н.С., суддів Ярош А.І., Принцевської Н.М.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 07.07.2025 прийнято справу № 916/3710/22 до свого провадження колегією суддів у складі головуючого судді Богацької Н.С., суддів: Ярош А.І., Принцевської Н.М., повідомлено учасників справи № 916/3710/22, що судове засідання з розгляду апеляційної скарги 09.09.2025 о 14:00 год.
У зв`язку з перебуванням судді-учасника колегії Принцевської Н.М. у відпустці, за розпорядженням керівника апарату суду призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Богацької Н.С., суддів Діброви Г.І., Ярош А.І.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 08.09.2025 прийнято справу № 916/3710/22 до свого провадження колегією суддів у складі головуючого судді Богацької Н.С., суддів: Діброви Г.І., Ярош А.І.
08.09.2025 від представника ТОВ «Автостайл» надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 09.09.2025 розгляд справи № 916/3710/22 відкладено на 21.10.2025 о 13:15 год. Одночасно надано можливість представнику АТ «Сенс Банк» (адвокату Дем`янець Я.В.) взяти участь у судовому засіданні 21.10.2025 о 13:15 год. в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів та системи відеоконференцзв`язку «EasyCon».
В судове засідання 21.10.2025 з`явився прокурор, представники Ради, ТОВ «Автостайл» та АТ «Сенс Банк» (в режимі відеоконференції), які надали пояснення по суті спору. Представник ТОВ «Французький бульвар Еліт» в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
В судовому засіданні 21.10.2025 колегія суддів оголосила перерву до 02.12.2025 о 14:00 год., про що постановлено відповідну протокольну ухвалу.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.10.2025 повідомлено ТОВ «Французький бульвар Еліт», що розгляд апеляційної скарги відбудеться 02.12.2025 о 14:00 год. та надано можливість представнику АТ «Сенс Банк» (адвокату Дем`янець Я.В.) взяти участь у судовому засіданні 02.12.2025 о 14:00 год. в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів та системи відеоконференцзв`язку «EasyCon».
Водночас, у зв`язку з перебуванням головуючого судді Богацької Н.С. у відпустці з 01.12.2025 по 05.12.2025 відповідно до наказу голови суду від 27.11.2025 № 329-в, розгляд апеляційної скарги 02.12.2025 о 14:00 год. не відбувся.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 28.11.2025 повідомлено учасників справи № 916/3710/22, що розгляд апеляційної скарги відбудеться 03.02.2026 о 13:30 год. та надано можливість представнику АТ «Сенс Банк» (адвокату Дем`янець Я.В.) взяти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів та системи відеоконференцзв`язку «EasyCon».
В судове засідання 03.02.2026 з`явився прокурор, представники Ради та АТ «Сенс Банк» (в режимі відеоконференції). 
У судовому засіданні 03.02.2026 оголошено вступну та резолютивну частини постанови. 
Представник ТОВ «Французький бульвар Еліт» в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. 
Представник ТОВ «Автостайл» з`явився в судове засідання із запізненням, був присутнім лише при проголошення вступної та резолютивної частини постанови.

Дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, фактичні обставини справи, оцінивши докази на їх підтвердження в межах доводів апеляційної скарги, надавши правову кваліфікацію відносинам сторін і виходячи з фактів, встановлених у процесі перегляду справи, правових норм, які підлягають застосуванню, та матеріалів справи, судова колегія зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів цієї справи та встановлено судом, рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради від 14.09.2005 № 530 «Про внесення пропозицій щодо визначення та затвердження переліку земельних ділянок, що підлягають продажу суб`єктам підприємницької діяльності під забудову на земельних торгах у 2005-2006 роках» запропоновано Одеській міській раді визначити та затвердити перелік земельних ділянок, що підлягають продажу суб`єктам підприємницької діяльності під забудову на земельних торгах шляхом проведення аукціонів. 
Доручено Одеському міському управлінню земельних ресурсів замовити виготовлення технічної документації, необхідної для складання технічного паспорта земельних ділянок, які виставляються на земельні торги та надано згоду на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, що підлягають продажу суб`єктам підприємницької діяльності під забудову на земельних торгах шляхом проведення аукціонів. 
Рішенням Одеської міської ради від 29.09.2005 № 4422-ІV «Про визначення та затвердження переліку земельних ділянок, що підлягають продажу суб`єктам підприємницької діяльності під забудову на земельних торгах у 2005-2006 роках» визначено та затверджено перелік земельних ділянок, що підлягають продажу суб`єктам підприємницької діяльності під забудову на земельних торгах шляхом проведення аукціонів.
Додатком до вказаного рішення визначено Перелік земельних ділянок, що підлягають продажу суб`єктам підприємницької діяльності під забудову на земельних торгах шляхом проведення аукціонів, відповідно до п. 24 якого, визначено земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського (район пляжу монастиря), орієнтовною площею 1,0 га.
В матеріалах справи наявний проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, що підлягає продажу суб`єктам підприємницької діяльності під забудову на земельних торгах шляхом проведення аукціонів, за адресою: м. Одеса, Дача Ковалевського (район пляжу монастиря), розроблений ТОВ Південний інститут ґрунтів і ґрунтоведення (2005 рік).
У вказаному проекті міститься, зокрема, наступна інформація та документи:
- вихідна земельно-кадастрова інформація: кадастровий номер земельної ділянки 5110136900:35:002:0009; площа 0,5291 га; категорія земель згідно УКЦВЗ - 1.17 рекреаційного призначення; правові обмеження: заборона на зміну цільового призначення земельної ділянки та будівництво об`єктів без погодженої у встановленому порядку проектної документації і розробки проекту землеустрою щодо ведення земельної ділянки; умови: розпочати і завершити освоєння земельної ділянки протягом вмовлених строків; умови додержання природоохоронних вимог земель оздоровчого призначення та земель прибережно-захисної смуги Чорного моря; Обмеження діють на всю площу земельної ділянки;
- висновок Санітарно-епідеміологічної станції м. Одеси №1566-3316 від 18.10.2005, відповідно до якого проект землеустрою був погоджений та вказано, зокрема, що земельна ділянка знаходиться у курортно-оздоровчій зоні, межує з землями загального користування (пляж, проїзд), землями Одеської міської ради, землями ТОВ «Южне»;
- висновок Державного управління екології та природних ресурсів в Одеській області №5846/03-06-12 від 25.10.2005, яким погоджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,5291 га за адресою: м. Одеса, Дача Ковалевського (район пляжу монастиря), за умови: заборони зміни цільового призначення земельної ділянки; збереження існуючих зелених насаджень у повному обсязі; дотримання вимог ст. 62 ЗК України, дотримання вимог ст. 90 ВК України, дотримання вимог п.10.17 ДБН 360-92**, збереження існуючого ландшафту. Розташування земельної ділянки у відношенні до навколишньої території відстань до урізу води Чорного моря більше 100 м;
- висновок Управління архітектури та містобудування від 20.10.2005 №57п/5438, яким наданий на розгляд проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яка підлягає продажу суб`єктам підприємницької діяльності під забудову на земельних торгах шляхом проведення аукціонів, за адресою: м. Одеса, м. Одеса, Дача Ковалевського, для проектування та будівництва об`єктів рекреаційно-курортного призначення, управлінням архітектури та містобудування, погоджений, за умови погодження з управлінням інженерного захисту території міста і розвитку узбережжя. У вказаному висновку зазначено, зокрема, що земельна ділянка має обмеження - заборона на зміну цільового призначення земельної ділянки та будівництво об`єктів без погодженої у встановленому порядку проектної документації і розробки проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, умови розпочати та завершити освоєння земельної ділянки протягом встановлених строків, умови суворого додержання природоохоронних вимог в оздоровчих зонах та прибережній смузі Чорного моря. Обмеження діють на всю площу земельної ділянки;
- висновок Одеського міського управління земельних ресурсів №417-В від 20.10.2005, згідно з яким проект відведення земельної ділянки погоджено управлінням, за умов: визначення правового статусу земель за вказаною адресою (наданих до введення в дію Земельного кодексу Української PCP); підготовки земельної ділянки для продажу на земельних торгах, відповідно до вимог п.п. 2, 3, 4 ст. 136 Земельного кодексу України; визначення цільового використання земельної ділянки відповідно до вимог ст.ст. 5, 6, 12 Закону України «Про основи містобудування та за аналізом найбільш ефективного використання земель»;
- висновок Управління охорони об`єктів культурної спадщини №4984 від 20.10.2005, яким погоджено проект відведення земельної ділянки для продажу на земельних торгах (форма проведення земельних торгів - аукціон) для будівництва, обслуговування та експлуатації курортно-рекреаційного 2-3 поверхового комплексу площею 0,5291 га за адресою: Дача Ковалевського (район пляжу монастиря), Київський район, м. Одеса. Також зазначено, що зазначена земельна ділянка розташована в історичному ареалі м. Одеса, межі та режими використання якого в даний час розробляються Державним науково-дослідним інститутом теорії та історії архітектури і містобудування (м. Київ) на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 13.03.2002р. № 318 «Про затвердження Порядку визначення меж та режимів використання історичних ареалів населених місць, обмеження господарської діяльності на території історичних ареалів населених місць». Згідно з вимогами п. 8 зазначеної постанови Кабінету Міністрів України розробка проектної документації на будівництво у межах історичних ареалів повинна здійснюватися на підставі історико-містобудівного обґрунтування, погодженого державним органом охорони культурної спадщини. Зазначена документація повинна бути виконана спеціалізованою ліцензованою організацією у порядку, затвердженому наказом Державної служби охорони культурної спадщини від 22.03.2004 №7. Відповідно до п. 4 цього порядку граничні параметри об`єкту будівництва мають бути визначені історико-містобудівним обґрунтування. Враховуючи, що здійснення будівництва проектується в охоронні зоні пам`яток по пров. Маячному, 6 - Комплекс споруд Святоуспенського монастиря XIX - XX ст., прийняті під охорону держави як пам`ятки архітектури і містобудування місцевого значення рішенням Одеського облвиконкому від 22.05.1990 № 160, у складі проектної документації на будівництво необхідно виконати експертний висновок щодо впливу нового будівництва на технічний стан прилеглої пам`ятки;
- висновок Управління інженерного захисту території міста та розвитку узбережжя №1145 від 09.11.2005, яким проект відведення земельної ділянки загальною площею 0,5291 га погоджено за умов: сервітут: проведення дренажних робіт; обмеження: схоронність усіх надземних чи підземних елементів дренажних споруд, установлення для них охоронних зон при проведенні благоустрою та будівництві; планування ґрунту на глибину не більш як 0,3 м;
- висновок Державного комітету України по земельних ресурсах №1857-05 від 01.11.2005, в п.3 якого вказано: відповідно до висновку управління архітектури та містобудування від) 20.10.2005 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погодити з управлінням інженерного захисту територій міста і розвитку узбережжя; в проектних матеріалах указати, що земельна ділянка розташована в межах охоронної зони пам`яток архітектури; в п.4 вказано: поданий на державну землевпорядну експертизу проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, що підлягає продажу суб`єктам підприємницької діяльності під забудову на земельних торгах шляхом проведення аукціонів за адресою: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського (район пляжу монастиря) оцінюється позитивно при умові врахування зауважень, вказаних в п.3 висновку. Також у п. 4 Загальна характеристика об`єкту оцінки землевпорядної експертизи вказується про те, що земельна ділянка, для будівництва курортно-рекреаційного комплексу (2-3 поверхи), яка підлягає продажу суб`єктам підприємницької діяльності (форма проведення земельних торгів - аукціон), яка є у комунальній власності (Одеської міської ради) і розташована за адресою: Дача Ковалевського (район пляжу монастиря), м. Одеса. Категорія земель за основним цільовим призначенням - землі рекреаційного призначення. Площа ділянки складає 5 291 м2. Ділянка має нескладну форму у вигляді чотирикутника та вільна від забудови. Згідно форми 6-Зем ділянка відноситься до земель відведених під будівництво (будівництво не розпочато). Оцінювана земельна ділянка розташована біля узбережжя Чорного моря на відстані більш 100 м від урізу води. Цільове використання земельної ділянки згідно УКЦВЗ - 1.17 - землі рекреаційного призначення. На ділянці знаходяться інженерні споруди дренажної системи прибережної зони. Земельна ділянка межує з заходу - землі загального користування (проїзд), з півночі - землі Одеської міської ради, зі сходу - землі загального користування (пляж), з півдня - землі ТОВ «Южне» та Одеської міської ради. Згідно висновку Управління охорони культурної спадщини Одеської ОДА від 20.10.2005 р. № 4984 існують обмеження - для здійснення будівництва проектується в охоронні зоні пам`яток по пров. Маячному, 6 - Комплекс споруд Святоуспенського монастиря XIX - XX ст., прийняті під охорону держави як пам`ятка архітектури і містобудування місцевого значення рішенням Одеського облвиконкому від 22.05.1990 № 160, у складі проектної документації на будівництво необхідно виконати експертний висновок щодо впливу нового будівництва на технічний стан прилеглої пам`ятки.
З наявного в матеріалах справи Технічного паспорту земельної ділянки, яка виставляється на земельні торги (форма проведення земельних торгів - аукціон) площею 0,5291 га, кадастровий номер земельної ділянки - 5110136900:35:002:0009 для будівництва курортно-рекреаційного комплексу (2-3 поверхи) за адресою: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського (район пляжу монастиря), затвердженого 03.11.2005 Одеським міським управлінням земельних ресурсів Держкомзему України, категорія земель - землі рекреаційного призначення; установлено цільове призначення земельної ділянки - для будівництва курортно-рекреаційного комплексу (2-3 поверхи) та можливість зміни цільового призначення і дозволеного функціонального використання земельної ділянки - зміна цільового призначення земельної ділянки не можлива без розробки проекту землеустрою.
Рішенням Одеської міської ради за №4842-IV від 09.11.2005 «Про продаж земельних ділянок, що знаходяться у м. Одеса на земельному аукціоні» затверджено технічні паспорти земельних ділянок, розташованих у м. Одеса і призначених для продажу на земельних торгах у формі аукціону; затверджено стартові ціни земельних ділянок згідно з додатком; вирішено провести земельні торги у формі аукціону в 2005-2006 роках; вирішено продати земельні ділянки переможцям аукціону за результатами земельних торгів, доручено Одеському міському голові укладати договори купівлі-продажу земельних ділянок.
Додатком до вказаного рішення є відомості про стартові ціни земельних ділянок, розташованих у м. Одеса, що підлягають продажу суб`єктам підприємницької діяльності під забудову на земельних торгах у формі аукціону у 2005-2006 роках, відповідно до якого, зокрема, у п.24 визначено земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського (район пляжу монастиря), площею 0,5291 га, цільове використання якої – курортно-рекреаційний комплекс, 2-3 поверхи.
На виконання зазначеного рішення Ради від 09.11.2005 № 4842-IV, геодезистом ТОВ «Південний інститут ґрунтів і ґрунтоведення» в присутності представника Одеського міського управління земельних ресурсів складено Акт від 10.10.2005 визначення в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки, що підлягає продажу суб`єктам підприємницької діяльності під забудову на земельних торгах шляхом проведення аукціонів, загальною площею 0,5291 га, за адресою: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського (район пляжу монастиря). 
З вказаного акту вбачається, що спірна земельна ділянка площею 0,5291 га відноситься до земель 1.17 – Рекреаційного призначення із земель оздоровчого призначення (а.с.55 т.1).
27.04.2006 року між Радою (Продавець) та ТОВ «Французький Бульвар-Еліт» (Покупець) укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки під забудову на аукціоні, за умовами п. 1.1 якого Продавець продав, а Покупець купив на аукціоні майно комунальної власності у вигляді земельної ділянки під забудову площею 0,5291 га, що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського (район пляжу монастиря). Згідно Акту визначення в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки від 10.10.2005 з додатком (кадастровий план земельної ділянки) загальна площа – 0,5291 га, в тому числі по угіддях: відведених під будівництво (будівництво не розпочато) – 0,5291 га. Суміжні землекористувачі: від А до Б – землі загального користування (проїзд), від Б до В – землі «Васса», від В до Г - землі загального користування (пляж), від Г до до Д – землі ТОВ «Южне», від Д до А - землі Одеської міської ради. Опис земельної ділянки наводиться у Технічному паспорті земельної ділянки, яка виставляється на земельні торги, який затверджений Одеським міським управлінням земельних ресурсів Держкомзему України 03.11.2005, відповідно до якого кадастровий номер земельної ділянки - 5110136900:35:002:0009, категорія земель – землі рекреаційного призначення, цільове призначення – для будівництва курортно-рекреаційного комплексу (2-3 поверхи).
Згідно з п. 1.3 договору, державна реєстрація: встановлених обмежень (обтяжень) на використання земельної ділянки – заборона на зміну цільового призначення земельної ділянки та будівництво об`єктів без погодженої у встановленому порядку проектної документації і розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, умови розпочати і завершити освоєння земельної ділянки протягом встановлених строків, умови суворого виконання природоохоронних вимог в оздоровчих зонах та прибережній смузі Чорного моря (діють на всю земельну ділянку; земельних сервітутів – право прокладання та експлуатації дренажних трубопроводів та лотків, право проходу та проїзду через земельну ділянку.
За умовами пунктів 1.4, 1.5 договору стартова ціна продажу земельної ділянки складає 7 407 400 грн. Згідно з висновком експерта про оціночну (ринкову) вартість земельної ділянки несільськогосподарського призначення, затвердженого начальником Одеського міського управління земельних ресурсів 03.11.2005, виконаним ТОВ «Регіональне агентство оцінки», оціночна (ринкова) вартість становить 6 605 213 грн. Висновок державної землевпорядної експертизи № 2031-05 від 25.11.2005. Згідно з протоколом проведення аукціону від 23.03.2006 остаточна ціна продажу земельної ділянки складає 9 692 620 грн.
Право власності на земельну ділянку виникає після одержання Державного акта на право власності на земельну ділянку в порядку, встановленому відповідно до чинного законодавства України (п. 3.2 договору). 
Відповідно до п. 4.1 договору Продавець гарантував, що земельна ділянка, як є предметом цього договору, входить до категорії земель, що можуть бути передані у власність шляхом її продажу згідно з чинним законодавством України, об`єкт продажу не входить до переліку об`єктів, що є проданими, переданими, заставленими, не знаходиться під арештом, судових справ щодо них не має, а також земельна ділянка є вільною від будь-яких майнових прав і претензій третіх осіб, крім передбачених чинним законодавством, зазначених в цьому договорі, та тих, про які на момент підписання цього договору продавець чи покупець не могли не знати.
Вказаний договір від 27.04.2006 зареєстровано у Державному реєстрі правочинів, що підтверджується відповідним Витягом від 27.04.2006 № 2333947 (а.с.с62 т.1).
На підставі зазначеного договору, 18.03.2006 ТОВ «Французький Бульвар-Еліт» видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 915253, реєстровий номер 020650500037, на земельну ділянку площею 0,5291 га з кадастровим номером 5110136900:35:002:0009, за адресою: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського (район пляжу монастиря). Цільове призначення (використання) земельної ділянки – для будівництва курортно-рекреаційного комплексу (2-3 поверхи) (а.с.64 т.1).
Судом встановлено, що рішенням Господарського суду Одеської області від 15.09.2014 у справі № 916/2909/14, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 18.08.2016, задоволено позов ПАТ «Укрсоцбанк» до ТОВ «Французький Бульвар-Еліт», звернуто стягнення в рахунок часткового погашення заборгованості ТОВ «Французький бульвар – Еліт» перед Банком за договором кредиту № 660/007-516 від 17.05.2007, загальний розмір якої становить 166 744 612,04 грн що еквівалентно 14 038 620,38 доларів США на належний ТОВ «Французький Бульвар-Еліт» предмет іпотеки за іпотечним договором від 23.05.2007, а саме: земельну ділянку, загальною площею 0,5291 га, що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського (район пляжу Свято - Успенького чоловічого монастиря), кадастровий номер земельної ділянки 5110136900:35:002:0009, цільове призначення: для будівництва курортно - рекреаційного комплексу (2- 3 поверхи), яка належить ТОВ «Французький бульвар – Еліт» на праві приватної власності на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку №915253. Визнано право власності ПАТ «Укрсоцбанк» на земельну ділянку, загальною площею 0,5291 га, що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського (район пляжу Свято - Успенького чоловічого монастиря), кадастровий номер земельної ділянки 5110136900:35:002:0009, цільове призначення: для будівництва курортно - рекреаційного комплексу (2- 3 поверхи).
Вказаним судовим рішенням встановлено наступні обставини: 17.05.2017 між ТОВ «Французький бульвар - Еліт» (Позичальник) та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк» (Кредитор, Банк), укладено договір про надання невідновлювальної кредитної лінії № 660/007-516, за умовами якого Позичальнику надано кредит на рефінансування його витрат на придбання земельної ділянки площею 0,5291 га та фінансування витрат по будівництву курортно-рекреаційного комплексу сімейного типу, благоустрою прилеглої території за адресою: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського (р-н пляжу Свято-Успенського чоловічого монастиря).
23.05.2007, з метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між банком (Іпотекодержатель) та ТОВ «Французький бульвар-Еліт» (Іпотекодавець) укладено іпотечний договір, до якого в подальшому сторони уклали договори про внесення змін: № 1 від 14.02.2007, №2 від 31.03.2008, № 3 від 31.07.2008, №4 від 31.03.2011.
За умовами вказаного іпотечного договору Іпотекодавець передав в іпотеку Іпотекодержателю у якості забезпечення виконання Іпотекодавцем зобов`язань за кредитним договором наступне майно: земельну ділянку, загальною площею 0,5291 га, що розташована за адресою: м.Одеса, вул. Дача Ковалевського (район пляжу Свято-Успенського чоловічого монастиря), кадастровий номер земельної ділянки 5110136900:35:002:0009, цільове призначення: для будівництва курортно-рекреаційного комплексу (2-поверхи), яка належить іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку №915253, виданого Одеським міським управлінням земельних ресурсів Одеської міської ради 18 вересня 2006 року, зареєстрованого 18 вересня 2006 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди за №020650500037; майнові права на нерухомість, будівництво якої незавершене та що стане власністю іпотекодавця в майбутньому, а саме: курортно-рекреаційний комплекс сімейного типу, що будується за адресою: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського (район Свято-Успенського чоловічого монастиря). Майнові права випливають з рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради №887 від 26.12.2006 «Про надання дозволу товариству з обмеженою відповідальністю «Французький бульвар - Еліт» на проектування та будівництво курортно-рекреаційного комплексу сімейного типу за адресою м. Одеса, вул. Дача Ковалевського (район Свято-Успенського чоловічого монастиря)»; договору на право забудови, укладеного між Іпотекодавцем та Виконавчим комітетом Одеської міської ради 26.12.2006, дозволу на виконання будівельних робіт 387/07 від 31.08.2007.
В подальшому, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно проведено державну реєстрацію права власності на вказану вище земельну ділянку за ПАТ «Укрсоцбанк», номер запису про право власності: 10533163, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 687374451101.
20.12.2017 між ПАТ «Укрсоцбанк» (Продавець) та ТОВ «Автостайл» (Покупець) укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, відповідно до п. 1.1. якого за цим договором Продавець передає у власність Покупця, а Покупець приймає у власність належну Продавцю на праві власності земельну ділянку площею 0,5291 га, яка розташована за адресою: Одеська обл., м. Одеса, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 687374451101, та сплачує за неї погоджену грошову суму.
Цільове призначення земельної ділянки - Е.07.01 Для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення (п. 1.2 договору).
Відповідно до п. 1.4. договору відчужувана земельна ділянка належить ПАТ «Укрсоцбанк» на підставі рішення Господарського суду Одеської області від 15.09.2014, справа № 916/2909/14, рішення набрало законної сили 18.08.2016.
Вказаний договір посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Саваріною О.С. та зареєстровано в реєстрі за № 3295.
20.12.2017 зазначена у даному договорі земельна ділянка була передана Продавцем Покупцю за відповідним актом приймання – передачі.
31.01.2018 між ПАТ «Укрсоцбанк» (Продавець) та ТОВ «Автостайл» (Покупець) укладено додаткову угоду до договору купівлі-продажу земельної ділянки, відповідно до якої сторони виклали абз. 1 п. 2.1 договору у наступній редакції: « 2.1 За домовленістю сторін зазначена в п. 1.1 цього договору земельна ділянка продається за ціною 1092000,00 дол. США за офіційним курсом гривні до долара США, встановленим НБУ на дату проведення розрахунків без ПДВ». 
Додаткова угода посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Саваріною О.С. та зареєстрована в реєстрі за № 302.
20.12.2017 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Саваріної О.С. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: №38858959 від 20.12.2017, внесено запис № 24058072, яким зареєстровано право власності ТОВ «Автостайл» на земельну ділянку з кадастровим номером 5110136900:35:002:0009 площею 0,5291 га, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського (район пляжу монастиря). Підставою виникнення права власності зазначено договір купівлі-продажу земельної ділянки, серія та номер: 3295, виданий 20.12.2017, видавник: Саваріна О.С., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу, додаткова угода до договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Саваріною О.С. 20.12.2017 за реєстровим № 3295, серія та номер: №302, виданий 31.01.2018, видавник: Саваріна О.С., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу.
Листом від 21.09.2021 № 01-15/505к, адресованим прокурору на запит від 10.09.2021 № 15/1/1-1933вих-21 про надання інформації щодо земельної ділянки (кадастровий номер 5110136900:35:002:0009) та об`єктів, розташованих на ній, за адресою: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського (район пляжу монастиря), Департамент архітектури та містобудування Одеської міської ради надав виколювання: 
- із Генерального плану розвитку м. Одеси, ухваленого постановою Ради Міністрів УРСР від 31.01.1989 № 37, з умовними позначеннями; 
- із Генерального плану м. Одеси, затвердженого рішенням Одеської міської ради від 25.03.2015 № 6489-VI, з умовними позначеннями; 
- із Плану зонування території міста Одеси, затвердженого рішенням Одеської міської ради від 19.10.2016 №1316-VII, з умовними позначеннями. 
Також Департамент архітектури та містобудування Одеської міської ради зазначив, що за даними архіву та відділу загального листування в департаменті 23.05.2018 зареєстровані містобудівні умови та обмеження для проектування об?єкта будівництва № 01-06/89 (apx. № 104/1) надані ТОВ «Автостайл», намір забудови - нове будівництво курортно-рекреаційного комплексу сімейного типу, зі знесенням існуючого на ділянці об`єкту незавершеного будівництва за адресою: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського (а.с.217 т.1).

Предметом позову у даній справі є вимога прокурора (що розглядається апеляційним судом після направленням справи на новий розгляд) зобов`язати ТОВ «Автостайл» усунути перешкоди у користуванні майном шляхом повернення у власність держави в особі територіальної громади міста Одеси вищевказаної земельної ділянки.
В якості підстав для задоволення позову прокурор посилається на те, що спірна земельна ділянка знаходиться у нормативно-визначених межах прибережної захисної смуги Чорного моря. Передача у приватну власність для проектування та будівництва курортно-рекреаційного комплексу (2-3 поверхи) спірної земельної ділянки, яка розташована у межах прибережної захисної смуги Чорного моря, а отже, відноситься до земель водного фонду та входить до зелених зон загального користування, суперечить вимогам земельного, водного та містобудівного законодавства. При цьому, за наслідками розгляду клопотання виконавчого комітету про внесення пропозицій щодо визначення та затвердження переліку земельних ділянок, що підлягають продажу суб`єктам підприємницької діяльності під забудову на земельних торгах у 2005-2006 роках, Одеська міська рада мала відмовити у включенні вказаної земельної ділянки до відповідного Переліку, у зв`язку із тим, що як і в силу закону, так і в силу положень діючого Генплану передача земельних ділянок для будівництва будь-яких об`єктів у вказаній зоні була неможлива.
Задовольняючи позов, місцевий господарський суд виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог.
Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Насамперед колегія суддів зазначає, що законність/незаконність рішень Ради, відповідно передачі спірної земельної ділянки у приватну власність, має оцінюватися господарським судом на підставі законодавства, яке діяло саме на момент прийняття такого рішення та вчинення відповідного правочину.
Відповідно до частини першої статті 19 Земельного кодексу України, у редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісового фонду; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.
Статтею 58 Земельного кодексу України, в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, встановлено, що до земель водного фонду належать землі, зайняті: а) морями, річками, озерами, водосховищами, іншими водними об`єктами, болотами, а також островами; б) прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм; в) гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами та каналами, а також землі, виділені під смуги відведення для них; г) береговими смугами водних шляхів. Для створення сприятливого режиму водних об`єктів уздовж морів, навколо озер, водосховищ та інших водойм встановлюються водоохоронні зони, розміри яких визначаються за проектами землеустрою.
Статтею 4 Водного кодексу України, у редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, визначено, що до земель водного фонду належать землі, зайняті: морями, річками, озерами, водосховищами, іншими водоймами, болотами, а також островами; прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм; гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами та каналами, а також землі, виділені під смуги відведення для них; береговими смугами водних шляхів.
До земель комунальної власності, які не можна передавати у приватну власність, належать землі водного фонду, крім випадків, визначених Земельним кодексом України (пункт «ґ» частини третьої статті 83 цього Кодексу).
Згідно із частинами першою, другою статті 59 Земельного кодексу України, в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, землі водного фонду можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності. Громадянам та юридичним особам за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть безоплатно передаватись у власність замкнені природні водойми (загальною площею до 3 гектарів). Власники на своїх земельних ділянках можуть у встановленому порядку створювати рибогосподарські, протиерозійні та інші штучні водойми.
Суд враховує висновок Великої Палати Верховного Суду викладений пунктах 41, 42 постанові від 12.06.2019 у справі № 487/10128/14-ц, згідно із яким частина друга статті 59 Земельного кодексу України обмежує можливість передання земель водного фонду у приватну власність випадком безоплатного передання громадянам та юридичним особам за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування замкнених природних водойм (загальною площею до 3 гектарів). 
Отже, законодавство України обмежувало безоплатне передання у приватну власність земель водного фонду випадком передання за рішенням уповноваженого органу тільки замкнених природних водойм (загальною площею до 3 гектарів). 
Вказане обмеження, визначене на момент виникнення спірних правовідносин у пункті «ґ» частини третьої статті 83 і в частині другій статті 59 Земельного кодексу України, було доступним, чітким і зрозумілим, а наслідки його недотримання з огляду на приписи ЦК України - передбачуваними для будь-якої особи, яка набула земельну ділянку водного фонду, що не є замкненою природною водоймою загальною площею до 3 гектарів.
Згідно із частинами першою, третьою статті 60 Земельного кодексу України, у редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм з метою охорони поверхневих водних об`єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності у межах водоохоронних зон виділяються земельні ділянки під прибережні захисні смуги. 
Розмір та межі прибережної захисної смуги уздовж морів та навколо морських заток і лиманів встановлюються за проектами землеустрою, а в межах населених пунктів - з урахуванням містобудівної документації.
Частиною другою статті 62 Земельного кодексу України, у редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, визначено, що режим господарської діяльності на земельних ділянках прибережних захисних смуг уздовж морів, морських заток і лиманів та на островах у внутрішніх морських водах встановлюється законом.
Відповідно до частини першої статті 88 Водного кодексу України, у редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, з метою охорони поверхневих водних об`єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм в межах водоохоронних зон виділяються земельні ділянки під прибережні захисні смуги.
Частиною четвертою статті 88 Водного кодексу України, у редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, передбачено, що у межах існуючих населених пунктів прибережна захисна смуга встановлюється з урахуванням конкретних умов, що склалися.
Частиною п`ятою статті 88 Водного кодексу України, у редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, встановлено, що уздовж морів та навколо морських заток і лиманів виділяється прибережна захисна смуга шириною не менше двох кілометрів від урізу води.
Отже, у випадку визначення розміру прибережної захисної смуги у межах існуючих населених пунктів слід керуватися саме спеціальними нормами частини четвертої статті 88 Водного кодексу України, а не частини п`ятої цієї статті.
Відтак, відповідно до норм частини четвертої статті 88 Водного кодексу України і частини третьої статті 60 Земельного кодексу України, у редакціях, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, розмір та межі прибережної захисної смуги в межах населених пунктів встановлюються з урахуванням конкретних умов, що склалися та містобудівної документації.
У цьому контексті судова колегія звертає увагу на той факт, що встановлення та існування прибережної захисної смуги для будь-якої категорії земель, окрім земель транспорту стало можливо лише з прийняттям Закону України «Про внесення змін до Водного та Земельного кодексів України щодо прибережних захисних смуг» №2740-VI від 02.12.2010, яким ст. 88 Водного кодексу України було доповнено ч. 4 наступного змісту: «Прибережні захисні смуги встановлюються на земельних ділянках всіх категорій земель, крім земель морського транспорту», оскільки до цього прибережна захисна смуга встановлювалась лише для земель водного фонду.
Аналогічною нормою була доповнена і ст. 60 Земельного кодексу України, а саме: Прибережні захисні смуги встановлюються на земельних ділянках усіх категорій земель, крім земель морського транспорту (ч. 3 цього Кодексу).
Також відповідно до Закону України «Про внесення змін до Водного і Земельного кодексів України щодо прибережних захисних смуг» від 02.12.2010 № 2740-VI статтю 88 Водного кодексу України викладено у новій редакції, яка, зокрема, містить частину 10, якою передбачено, що у межах прибережної захисної смуги морів та навколо морських заток і лиманів встановлюється пляжна зона, ширина якої визначається залежно від ландшафтно-формуючої діяльності моря, але не менше 100 метрів від урізу води.
Закон України «Про внесення змін до Водного і Земельного кодексів України щодо прибережних захисних смуг» від 02.12.2010 № 2740-VI набрав чинності лише 05.01.2011.
Тобто, до 05.01.2011, зокрема, станом на момент виникнення спірних правовідносин, норми Водного кодексу України не передбачали автоматичного віднесення до меж прибережної захисної смуги морів пляжної зони яка становить не менше 100 метрів від урізу води.
Відповідно до пунктів 5, 10 Порядку визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режим ведення господарської діяльності в них, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1996 № 486, у редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, розміри і межі водоохоронних зон визначаються проектом на основі нормативно-технічної документації. 
Проекти цих зон розробляються на замовлення органів водного господарства та інших спеціально уповноважених органів, узгоджуються з органами Мінекоресурсів, Держводгоспу, Держкомзему, власниками землі, землекористувачами і затверджуються відповідними місцевими органами державної виконавчої влади та виконавчими комітетами Рад. 
На землях міст і селищ міського типу розмір водоохоронної зони, як і прибережної захисної смуги, встановлюється відповідно до існуючих на час встановлення водоохоронної зони конкретних умов забудови.
Згідно із частиною першою статті 17 Закону України «Про основи містобудування» від 16.11.1992 № 2780-XII, частиною першою статті 1 Закону України «Про планування і забудову територій» від 20.04.2000 № 1699-III, у редакціях, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, містобудівна документація - затверджені текстові і графічні матеріали, якими регулюється планування, забудова та інше використання територій.
Документація із землеустрою - затверджені в установленому порядку текстові та графічні матеріали, якими регулюється використання та охорона земель державної, комунальної та приватної власності, а також матеріали обстеження і розвідування земель, авторського нагляду за виконанням проектів тощо (частина перша статті 1 Закону України «Про землеустрій» від 22.05.2003 № 858-IV, у редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин.).
Відповідно до частини першої, пунктів «г», «д» частини другої статті 25 Закону України «Про землеустрій» від 22.05.2003 № 858-IV, у редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, документація із землеустрою розробляється у вигляді програм, схем, проектів, спеціальних тематичних карт, атласів, технічної документації. Видами документації із землеустрою, зокрема, є: проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення; д) проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок.
Законодавство, чинне на момент прийняття оспорюваних рішень та укладення Договору від 27.12.2005, вимагало визначати прибережні захисні смуги у межах населених пунктів з урахуванням будь-якої містобудівної документації у цій сфері та виходячи з конкретних умов забудови, які склалися на місцевості.
Аналогічні висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду у пункті 59 постанови від 12.06.2019 у справі № 487/10128/14-ц і пункті 69 постанови від 11.09.2019 у справі № 487/10132/14-ц.
Так, предметом доказування у цій справі є обставини приналежності спірної земельної ділянки до земель водного фонду, а саме, прибережної захисної смуги.
Водночас, з огляду на норми частини четвертої статті 88 Водного кодексу України і частини третьої статті 60 Земельного кодексу України, у редакціях, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, а також наведені висновки Великої Палати Верховного Суду у постановах від 12.06.2019 у справі № 487/10128/14-ц і від 11.09.2019 у справі № 487/10132/14-ц, доведення цієї обставини можливе за допомогою відповідної містобудівної документації у цій сфері.
З огляду на предмет доказування у цій справі, обставини приналежності спірної земельної ділянки до прибережної захисної смуги повинні встановлюватися саме станом на 2005 рік.
Натомість, прокурором не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження обставини знаходження спірної земельної ділянки в межах прибережної захисної смуги Чорного моря саме станом на 2005 рік.
Колегія суддів вважає помилковими доводи прокурора, з якими погодився суд першої інстанції, який фактично ґрунтується лише на одній загальній нормі Водного кодексу України щодо 2-х кілометрової прибережної смуги, із посиланням на частиною п`яту статті 88 Водного кодексу України, адже, як зазначалося, у даному випадку спірні правовідносини регулюються спеціальними нормами частини четвертої статті 88 цього кодексу, і нормами частини третьої статті 60 Земельного кодексу України, згідно із якими розмір та межі прибережної захисної смуги в межах населених пунктів встановлюються з урахуванням конкретних умов, що склалися та містобудівної документації.
Жодні висновки уповноважених органів, отримані під час розробки Проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки, не містять відомостей про її приналежність до земель водного фонду, зокрема, прибережної захисної смуги. 
Навпаки, усі погодження надані стосовно спірної земельної ділянки як землі рекреаційного призначення, для її відведення під забудову (будівництво) курортно-рекреаційного комплексу, а сам проект відводу спірної земельної ділянки не містить правових обмежень, які стосуються земель водного фонду.
Більш того, як вже зазначалось, Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки містить висновок Державного управління екології та природних ресурсів в Одеській області №5846/03-06-12 від 25.10.2005, яким погоджено цей проект та зазначено, що розташування земельної ділянки у відношенні до навколишньої території відстань до урізу води Чорного моря більше 100 м. 
При цьому, наявність відповідного погодження саме природоохоронного органу - Державного управління екології та природних ресурсів в Одеській області, який здійснює контроль за раціональним використанням та охороною природних ресурсів, лише додатково свідчить про те, що спірна земельна ділянка не відноситься до земель водного фонду.
Надані Прокурором викопіювання з Зонінгу м. Одеси, затвердженого рішенням Ради від 19.10.2016 № 1316-VII, і з Генерального плану м. Одеси, затвердженого рішенням Ради від 15.03.2015 № 6489-VI також не можуть бути доказами приналежності спірної земельної ділянки до прибережної захисної смуги саме станом на 2005 рік. 
Більш того, колегія суддів звертає увагу, що з вказаного викопіювання з Зонінгу м. Одеси чітко вбачається знаходження спірної земельної ділянки поза межами прибережної захисної смуги відповідно до пропозиції Генерального плану (а.с.220 т.1).
Рішення про продаж спірної земельної ділянки під забудову на земельних торгах було прийнято Одеською міською радою у 2005 році. Цього ж року також було затверджено технічний паспорт земельної ділянки та проект землеустрою останньої, згідно з якими спірна земельна ділянка станом на час її продажу відповідачу-4 на аукціоні відносились до категорії земель згідно з УКЦВЗ 1.17 – рекреаційного призначення; а відстань земельної ділянки до урізу води Чорного моря становить більше 100 м. 
Проект землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки у 2005 році є чинним та не скасованим.
Відповідно до інформації з Державного земельного кадастру також не зазначено, що спірна земельна ділянка відносяться або коли-небудь відносилася до земель водного фонду. 
Натомість наявна у матеріалах справи інформація з Державного земельного кадастру свідчить про те, що земельна ділянка відносяться до категорії: «Землі рекреаційного призначення»; цільове призначення: «Для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення».
Також колегію суддів враховується, що Верховним Судом переглядалась абсолютно аналогічна справа № 916/3707/22 за позовом прокурора до Одеської міської ради та ТОВ «Південна торгівельно-промислова компанія» про визнання незаконними та скасування окремих пунктів рішень, визнання недійсними договорів та державних актів, зобов`язання вчинити певні дії (повернути земельну ділянку).
Зокрема, предметом позову у справі також були вимоги прокурора визнати незаконним та скасувати окремі пункти Переліку земельних ділянок, що підлягають продажу суб`єктам підприємницької діяльності під забудову на земельних торгах у 2005– 2006 роках, що є додатком до рішення Одеської міської ради від 29.09.2005 № 4422-ІV «Про визначення та затвердження переліку земельних ділянок, що підлягають продажу суб`єктам підприємницької діяльності під забудову на земельних торгах у формі аукціону в 2005– 2006 роках» в частині включення земельної ділянки, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського; визнати незаконним та скасувати окремі пункти Переліку земельних ділянок, що підлягають продажу суб`єктам підприємницької діяльності під забудову на земельних торгах у 2005-2006 роках, що є додатком до рішення Одеської міської ради від 09.11.2005 № 4842-IV «Про продаж земельних ділянок, розташованих в м. Одеса, на земельному аукціоні» в частині, що стосується земельних ділянок за адресою: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського (район пляжу монастиря), площею 1,0081 га та 1,0136 га відповідно; зобов`язати ТОВ «Південна торгівельно-промислова компанія» повернути земельну ділянку.
Верховний Суд у постанові від 05.11.2055 у справі № 916/3707/22, залишаючи без змін постанову суду апеляційної інстанції від 24.06.2025, якою скасовано рішення суду першої інстанції та відмовлено у задоволені позову про зобов`язання відповідача усунути перешкоди у користуванні майном шляхом повернення у власність держави в особі територіальної громади міста Одеси земельної ділянки за адресою: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського (район пляжу монастиря), також дійшов висновку, зокрема, що на момент розробки, погодження та затвердження проектів землеустрою Одеською міською радою спірних земельних ділянок у 2005 році, а також на момент укладання договорів купівлі-продажу від 03.12.2008 законодавство України не містило обмежень або заборон на продаж спірних земельних ділянок рекреаційного призначення.
Вказане також підтримано Верховним Судом у постанові від 19.03.2025, яка винесена у межах касаційного перегляду такої ж аналогічної справи № 916/3064/20.
Враховуючи вищевикладене у сукупності, з огляду на недоведеність прокурором обставини приналежності спірної земельної ділянки до земель водного фонду, а саме, прибережної захисної смуги, та недоведеності незаконності її передачі у приватну власність з порушенням чинного земельного, водного та містобудівного законодавства, колегія суддів доходить висновку про необґрунтованість доводів прокурора про незаконність рішень Одеської міської ради «Про визначення та затвердження переліку земельних ділянок, що підлягають продажу суб`єктам підприємницької діяльності під забудову на земельних торгах у 2005-2006 роках» від 29.09.2005 № 4422-ІV та «Про продаж земельних ділянок, розташованих в м. Одеса, на земельному аукціоні» від 09.11.2005 № 4842-IV, в частині, що стосується земельної ділянки площею 0,5291 га., за адресою: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського (район пляжу монастиря), відповідно, відсутність підстав для задоволення похідної вимоги про зобов`язання ТОВ «Автостайл» усунути перешкоди у користуванні майном шляхом повернення у власність держави в особі територіальної громади міста Одеси цієї земельної ділянки.
З огляду на те, що судом встановлено наявність права у Одеській міській раді на відчуження спірної земельної ділянки, відсутні підстави для оцінки доводів скаржника про його добросовісність як набувача майна за відплатним договором, а також запереченням проти цього, наданими прокурором. 
Як і відсутні підстави для надання оцінки заявам Ради та ТОВ «Автостайл» про застосування позовної давності.
З огляду на зазначене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що доводи апеляційної скарги щодо частини рішення, яка направлена судом касаційної інстанції на новий апеляційний розгляд, знайшли своє підтвердження, внаслідок чого апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.
Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (ст. 277 Господарського процесуального кодексу України).
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині, яка направлена судом касаційної інстанції на новий апеляційний перегляд, а саме про зобов`язання ТОВ «Автостайл» усунути перешкоди у користуванні майном шляхом повернення у власність держави в особі територіальної громади міста Одеси земельної ділянки площею 0,5291 га з кадастровим номером 5110136900:35:002:0009, що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського, (район пляжу монастиря), з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у вказаній частині.
Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 277, 281-284 ГПК України, суд
ПОСТАНОВИВ
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Автостайл» задовольнити.
Рішення Господарського суду Одеської області від 26.07.2023 у справі № 916/3710/22 в частині, переданій на новий апеляційний розгляд постановою Верховного Суду від 15.04.2025, скасувати. 
У задоволенні позову про зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Автостайл» усунути перешкоди у користуванні майном шляхом повернення у власність держави в особі територіальної громади міста Одеси земельної ділянки площею 0,5291 га з кадастровим номером 5110136900:35:002:0009, що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського, (район пляжу монастиря) – відмовити.
Постанова, відповідно до вимог ст. 284 ГПК України, набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку у строк, який обчислюється відповідно до ст. 288 ГПК України.
Повна постанова складена 05.02.2026.

Головуючий суддя Н.С. Богацька

судді Г.І. Діброва 

А.І. Ярош