Справа № 127/36555/25 
Провадження № 2-а/127/356/25

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
"06" січня 2026 р.	м. Вінниця	

Вінницький міський суд Вінницької області, в складі:
головуючого судді Михайленка А.В.,
при секретарі Чабанюк Д.О.,
адвоката Суркової І.О.,
позивача ОСОБА_1 ,
представника відповідача Мельника С.С.,
розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту транспорту та міської мобільності Вінницької міської ради, головного спеціаліста-інспектора з паркування Відділу паркування Департаменту транспорту та міської мобільності Вінницької міської ради Крищук Вікторії Вікторівни про скасування постанови серії ІВ № 00192455 від 12.11.2025 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП,-
ВСТАНОВИВ:
До Вінницького міського суду Вінницької області з адміністративним позовом звернулась ОСОБА_1 , в якому просить скасувати постанову винесену головним спеціалістом-інспектором з паркування Відділу паркування Департаменту транспорту та міської мобільності Вінницької міської ради Крищук В.В. серії ІВ № 00192455 від 12.11.2025, визнати протиправними дії інспектора щодо тимчасового затримання та евакуації автомобіля, а також стягнути судові витрати та витрати на правову допомогу з відповідача.
Позивач вважає вказану постанову інспектора такою, що не відповідає нормам КУпАП, оскільки інспектором не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є ознаки адміністративного правопорушення. 
Ухвалою суду від 09.12.2025 року відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, визначено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.
16.12.2025 представником відповідача Мельником С.С. подано відзив з додатками, в якому просив відмовити у задоволенні позову.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та адвокат Суркова І.О. позов підтримали.
Представник відповідача Мельник С.С. заперечував щодо задоволення позову.
Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали позовної заяви та відзиву, суд приходить до наступного висновку. 
Зі змісту постанови серії ІВ № 00192455 від 12.11.2025 встановлено, що 07.11.2025 року 12:07 год за адресою: м. Вінниця, вул. Пирогова 74, водій ОСОБА_1 здійснила зупинку транспортного засобу в місцях виїзду з прилеглих територій, а саме зупинка ближче 10 метрів від виїздів з прилеглих територій, тобто скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 122 КУпАП.
Згідно п. 1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Пунктом 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до ч. 3 ст. 122 КУпАП, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Частинами 1, 3 ст. 14-2 КУпАП встановлено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі (за допомогою технічних засобів - приладів контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото-, відеофіксації, які функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів з функціями запису, зберігання, відтворення і передачі фото-, відеоінформації), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.
Режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу. При здійсненні фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів, а в разі фіксації порушення, що полягає у неоплаті вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування в межах населеного пункту, в якому не впроваджена автоматизована система контролю оплати паркування, обов`язковою є наявність додаткового зображення (зображень), що фіксує відсутність документа про оплату послуг з користування майданчиком для платного паркування під лобовим склом транспортного засобу (примітка до статті 14-2 КУпАП).
Згідно зі статтею 279-1 КУпАП, у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу. Якщо адміністративне правопорушення, передбачене частинами першою, третьою та сьомою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки), частинами першою, другою та восьмою статті 152-1 цього Кодексу, зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування зобов`язані розмістити на лобовому склі транспортного засобу копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення) або повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості не дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення).
Інформація про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), та винесені постанови про накладення адміністративного стягнення не пізніше наступного робочого дня з дня встановлення відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, вноситься до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху. Посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування при внесенні до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху інформації про зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, а також при винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення за вчинення такого правопорушення перевіряє, чи не були відповідні обставини зафіксовані раніше, а також чи не притягалася відповідна особа до адміністративної відповідальності за це правопорушення іншою уповноваженою посадовою особою. Якщо відповідні відомості про зафіксоване правопорушення вже внесені до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху або відповідну особу вже притягнуто до адміністративної відповідальності за це правопорушення, постанова іншої уповноваженої посадової особи про притягнення до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню.
В судовому засіданні ОСОБА_1 суду пояснила, що на момент тимчасового затримання транспортного засобу вона безпосередньо перебувала на місці події та повідомила інспектора, що може усунути правопорушення, однак її пояснення до уваги інспектором не взяті. Даний факт не оспорюється інспектором, оскільки в своїх поясненнях Крищук В.В. визнає факт перебування власника майна на місці події.
Відповідно до ст. 268 КУпАП - особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, подавати заяви; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210 і 210-1 цього Кодексу, а також про адміністративні правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-9 цього Кодексу.
Разом з тим, ані на місці події, ані при винесенні постанови інспектором не дотримано вищевикладених вимог законодавства, не повідомлено позивача про дату розгляду справи, не надано можливість надати пояснення або заперечення, незважаючи на той факт, що позивач заперечувала щодо обставин події та бажала надати такі пояснення.
Доводи відповідача, про те позивач сплатила штраф, у зв`язку з чим постанова виносилась без її участі, суд вважає помилковими. Зокрема, суд звертає увагу на те, що відповідно до постанови Верховного Суду ( справа N 757/2757/16-а) сплата штрафу не означає згоду позивача з тим, що він вчинив адміністративне правопорушення.
Як встановлено з матеріалів справи, вказаний штраф був сплачений виключно у зв`язку з необхідністю забрати автомобіль з штрафмайданчику, який без оплати штрафу та витрат на транспортування не можливо здійснити.
За вищевикладених обставин, суд приходить до переконання, що інспектором як суб`єктом владних було порушено порядок розгляду даної справи про адміністративне правопорушення, що є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, тому в цій частині позов підлягає до задоволення.
Щодо вимог позовної заяви про стягнення суми сплачених штрафів, суд зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:
1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Таким чином, вимога щодо повернення сплаченого штрафу не може бути розглянута в цій справі, оскільки процедура такого повернення передбачена ст. 296 КАС України.
Частиною першою статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до наявних в матеріалах справи доказів, позивачем було сплачено судовий збір у сумі 605, 60 (шістсот п`ять ) грн. 60 коп., який підлягає поверненню відповідно до вимог ст. 139 КАС України.
Статтею 132 КАС України визначено виключний перелік судових витрат, який підлягають розподілу між сторонами, таким чином, вимоги позову щодо відшкодування витрат по сплаті послуг з утримання та транспортування транспортного засобу не підлягають поверненню, оскільки такі не входять до вказаного переліку.
Частиною 2 ст. 134 КАС України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Відповідно до положень вказаної статті, документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, відноситься до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.
Разом з тим, до матеріалів справи ОСОБА_1 не надано жодного підтверджуючого документу про заключення договору з адвокатом та оплати його послуг.
Враховуючи відомості встановлені в судовому засіданні, а також вищевикладені норми законодавства, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст. ст. 5, 6, 19, 77, 90, 159, 241-246, 268-272, 286, 293 КАС України, суд -
ВИРІШИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково. 
Постанову винесену головним спеціалістом-інспектором з паркування Відділу паркування Департаменту транспорту та міської мобільності Вінницької міської ради Крищук В.В. серії ІВ № 00192455 від 12.11.2025 скасувати, а провадження у справі закрити.
Стягнути з Департаменту транспорту та міської мобільності Вінницької міської ради за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений за подання позовної заяви судовий збір у сумі 605, 60 (шістсот п`ять ) грн. 60 коп.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Суддя