КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
 
Справа № 752/11660/14-ц                                                                                Головуючий у І інстанції Плахотнюк К.Г.
Провадження №22-ц/824/948/2025                                                                 Головуючий у 2 інстанції Таргоній Д.О.
 
 ПОСТАНОВА
Іменем України
 
03 грудня 2025 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
 
судді-доповідача Таргоній Д.О.,
суддів: Голуб С.А., Приходька К.П.,
за участі секретаря Cпис Ю.В.,
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва  від 15 березня 2024 рокуу справі за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального  управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кушніренка Дмитра Анатолійовича, скасування постанови та зобов`язання вчинити певні дії, заінтересовані особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 ,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У серпні 2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду зі скаргою на дії державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якій просила:
- визнати дії державного виконавця Кушніренко Д.А. при винесенні повідомлення від 01.07.2021 р. №65912923 про повернення стягувачу без прийняття до виконання виконавчого документу №752/11660/14-ц, виданого Голосіївським районним судом м. Києва 05.10.2020 р. неправомірними і скасувати вищезазначене повідомлення; 
- зобов`язати Голосіївський районний відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) вирішити питання про прийняття до виконання виконавчого листа №752/11660/14-ц, виданого Голосіївським районним судом м. Києва 05.10.2020 р.
В обґрунтування заявлених вимог заявник послалася на те, що державний виконавець Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кушніренко Д.А. не прийняв до виконання і повернув виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання у зв`язку з відсутністю у виконавчому листі дати народження боржника та РНКОПП боржника, з посиланням на пункт 6 частини 4 статті 4 Закону України "Про виконавче провадження".
Зазначена обставина підтверджується повідомленням державного виконавця про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 01.07.2021 №65912923.
Вказане вище повідомлення державного виконавця вона отримала засобами поштового зв`язку 06.07.2021, що підтверджується копією поштового конверта рекомендованого відправлення №0302211412506 і роздруківкою трекінгу з сайту АТ «УКРПОШТА».
З постановою старшого державного виконавця від 01.07.2021 №65912923 заявниця не згодна та вважає дії старшого державного виконавця Кушніренко Д.А. при винесенні вказаної постанови неправомірними.
Вказує, що сама лише відсутність у виконавчому документів окремих відомостей про особу боржника не є підставою для повернення виконавчих документів без прийняття до виконання.
Одночасно зі скаргою заявник подала клопотання про поновлення строку для звернення до суду зі скаргою.
Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва  від 15 березня 2024 року клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на звернення до суду зі скаргою задоволено. Поновлено ОСОБА_2 строк для звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця Кушніренка Дмитра Анатолійовича при винесенні повідомлення від 01.07.2021 року №65912923 про повернення стягувачу без прийняття до виконання виконавчого документу №752/11660/14-ц, виданого Голосіївським районним судом міста Києва 05 жовтня 2020 року, неправомірними. Скаргу задоволено. Визнано дії державного виконавця Кушніренка Дмитра Анатолійовича при винесенні повідомлення від 01.07.2021 року №65912923 про повернення стягувачу без прийняття до виконання виконавчого документу №752/11660/14-ц, виданого Голосіївським районним судом міста Києва 05 жовтня 2020 року, неправомірними. Скасовано повідомлення державного виконавця Кушніренка Дмитра Анатолійовича при винесенні повідомлення від 01.07.2021 року №65912923 про повернення стягувачу без прийняття до виконання виконавчого документу №752/11660/14-ц, виданого Голосіївським районним судом міста Києва 05 жовтня 2020 року. Зобов`язано Голосіївський районний відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) вирішити питання про прийняття до виконання виконавчого листа №752/11660/14-ц виданого 05 жовтня 2020 року Голосіївським районним судом міста Києва.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, з апеляційною скаргою звернулась ОСОБА_1 , яка, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення нор матеріального та процесуального права, просить оскаржувану ухвалу скасувати та закрити провадження у даній справі у зв`язку із відсутністю предмету спору.
В доводах апеляційної скарги, зокрема, зазначає, що судом першої інстанції не було належним чином повідомлено скаржницю про розгляд даної справи. Направлення судом кореспонденції за зазначеною ОСОБА_2 у скарзі адресою, за якою скаржниця не проживає та зареєстрована, не можна вважати належним повідомленням про розгляд справи. Вказує, що таке порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування рішення суду першої інстанції.
Звертає також увагу на те, що ОСОБА_2 звернулась зі скаргою поза межами процесуального строку, передбаченого статтею 449 ЦПК України і суду були відсутні підстави для його поновлення.
Скаржниця також зазначає, що на час подання скарги ОСОБА_2 до місцевого суду строк пред`явлення виконавчого листа до виконання сплинув.
Крім того, вказує, що ОСОБА_2 не доведено обставин, на які вона посилається, зокрема щодо винесення державним виконавцем постанови, а не повідомлення, про повернення виконавчого документа без виконання. Скаржниця не отримувала уточнену скаргу ОСОБА_2 , подану у 2024 році, як і інші боржники та заінтересовані особи. Вважає, що суд першої інстанції необґрунтовано взяв до уваги  зазначений документ і за наслідками однобокого розгляду, без належного повідомлення скаржниці, безпідставно і необґрунтовано задовольнив нову скаргу, подану фактично у 2024 році.
Щодо вимоги ОСОБА_2 про зобов`язання  Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) прийняти до виконання та відкрити виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа №752/11660/14-ц виданого 05 жовтня 2020 року Голосіївським районним судом міста Києва або вирішення питання про прийняття до виконання вказаного виконавчого листа, вказує наступне. 
З огляду на положення ч. 2 ст. 451 ЦПК України, абз. 3 п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 07.02.2014 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії і бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», суд не може підміняти собою інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу. Таким чином, суд не має права зобов`язувати  зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із законом України «Про виконавче провадження» можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби, зокрема постановити ухвалу про зобов`язання державного виконавця розпочати виконавче провадження чи повернути йому виконавчий документ для подальшого виконання, оскільки вказаним Законом передбачено і інші підстави для повернення виконавчого документу та відмови у відкритті виконавчого провадження, які підлягають самостійній перевірці державним виконавцем під час вчинення виконавчих дій.
Враховуючи викладене, а також виходячи зі змісту прав та обов`язків виконавця при проведенні виконавчих дій, визначених Законом, скаржник вважає, що ОСОБА_2 обрала неналежний спосіб захисту, що є підставою для відмови у задоволенні скарги.
Скаржник також зазначає, що викладені у скарзі обставини є абстрактним порушенням прав, оскільки на даний час рішення суду, за яким було видано виконавчий документ, є виконаним, що підтверджується постановами ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві про закінчення виконавчого провадження від 31.05.2016 року ВП НОМЕР_2; від 31.05.2016 року ВП НОМЕР_1.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_6 (стягувачі)  наводять свої заперечення, посилаючись на необґрунтованість доводів скарги, просять залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - залишити без змін.
Звертають увагу, що ОСОБА_1 особисто зазначала своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 в поданих нею процесуальних документах по справі. Це ж місце проживання ОСОБА_1 зазначали також в своїх заявах, поданих до суду, і її найближчі родичі: чоловік ОСОБА_3 , донька ОСОБА_4 .
Так, на а.с. 163 т. 9 матеріалів справи в апеляційній скарзі, яка подана 20 жовтня 2023 року, ОСОБА_3 - чоловік апелянтки зазначав, що місце проживання ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 .
Про зміну свого місця проживання ОСОБА_1 суд не повідомляла.
Таким чином, стягувачі вважають, що направивши судову повістку на останню відому суду адресу, суд виконав процесуальні вимоги.
Щодо подання уточненої скарги, ОСОБА_2 зазначає, що вона не змінювала ні предмет, ні підстави звернення до суду, а виключно уточнила вимоги, які нею заявлялись раніше, з врахуванням постанови від 30.11.2023 року Київського апеляційного суду.
Вважають також, що суд належним чином перевірив доводи клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на подання скарги та дійшов правильного висновку про поважність причин пропуску строку на подання скарги.
Вказують, що скарга ОСОБА_2 була аргументовано і розглянута Голосіївським районним судом м. Києва належним чином з дотриманням вимог закону.
У судовому засіданні ОСОБА_2 проти задоволення апеляційної скарги заперечувала, просила залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.
Інші учасники справи у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені у відповідності до вимог процесуального законодавства.
Так, розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 ЦПК України (частина третя статті 368 ЦПК України).
Відповідно до статті 128 ЦПК України (тут і надалі в редакції Кодексу, чинній на час апеляційного перегляду справи) суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.
Днем вручення судової повістки є: день вручення судової повістки під розписку; день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Так, судові повістки, направлені Київським апеляційним судом на адресу боржників: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 повернулись до суду апеляційної інстанції без вручення адресатам, ізвідміткою про причини невручення - відсутність особи за адресою місця проживання (а.с. 148-152 том 10).
З огляду на вказане та враховуючи положення статті 128 ЦПК України, зазначені особи вважаються такими, що належним чином повідомлені про розгляд даної справи апеляційним судом.
У відповідності до вимог частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_2 , з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
 Судом першої інстанції встановлено, що заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 5 серпня 2014 року позов   ОСОБА_2 та   ОСОБА_6 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 про вселення, усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням та виселення осіб не зареєстрованих в жилому приміщенні, задоволено. 
Вселено ОСОБА_2 та ОСОБА_6 у квартиру  АДРЕСА_2 . Зобов`язано ОСОБА_3 та ОСОБА_4 надати  ОСОБА_2 та ОСОБА_6 ключі від усіх замків на вхідних дверях у квартиру АДРЕСА_2 . Зобов`язано ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не чинити перешкоди ОСОБА_2 та ОСОБА_6 у користуванні жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_2 . Виселено ОСОБА_1 та ОСОБА_5 з самоправно зайнятого ними жилого приміщення - квартири АДРЕСА_2 . Зобов`язано ОСОБА_1 та ОСОБА_5 не чинити у будь-який спосіб перешкод  ОСОБА_2 та ОСОБА_6 у користуванні жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_2 .
На виконання рішення від 05.08.2014 по цивільній справі №752/11660/14-ц по вселенню ОСОБА_2 в квартиру АДРЕСА_2 було видано виконавчий лист №752/11660/14-ц від 05.10.2020, де боржником є ОСОБА_3 , який було подано стягувачем ОСОБА_2 до примусового виконання Голосіївському відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).
01.07.2021 державний виконавець Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кушніренко Д.А. склав повідомлення про повернення виконавчого документа (виконавчого листа №752/11660/14-ц від 05.10.2020, боржник ОСОБА_3 ) стягувачу без прийняття до виконання, як такий, що не відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження» - відсутня дата народження та РНОКПП боржника.
06.07.2021 зазначене повідомлення було отримано стягувачем.
Відповідно до частини першої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.
Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Згідно з частинами першою, другою статті 450 ЦПК України, скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.
Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.
Щодо доводів апеляційної скарги про наявність передбачених пунктом 3 частини третьої статті 376 ЦПК України обов`язкових підстав для скасування судового рішення.
Так, відповідно до положень пункту 3 частини третьої статті 376 ЦПК України, порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.
Відповідно до частин першої, другої, шостої статті 128 ЦПК України, суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. 
Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою.
Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.
Днем вручення судової повістки є: день вручення судової повістки під розписку; день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси (частина восьма статті 128 ЦПК України).
Так, в процесуальних документах, що подавались до суду, ОСОБА_1 зазначала адресу свого зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_3 (до прикладу: а.с. 8-10, 124, 141-144,184 том 3, а.с даної справи).
Таку ж адресу зазначали і інші боржники (учасники справи) в своїх заявах та інших процесуальних документах, які подавались ними до суду, зокрема і ОСОБА_3 , чоловік апелянта ОСОБА_1 .
На виконання вимог статті 128 ЦПК України, з огляду на відсутність даних про наявність у ОСОБА_1 офіційної електронної адреси, суд першої інстанції направив судову повістку про виклик до суду у судове засідання, призначене на 15.03.2024 року о 09 год. 30 хв., на адресу місця проживання ОСОБА_1 : АДРЕСА_3 . (а.с. 239 том 9)
Вказана судова повістка повернулась до Голосіївського районного суду м. Києва без вручення адресату із відміткою про відсутність особи за адресою місця проживання (а.с. 28 том 10). 
З огляду на вказане та враховуючи положення частини восьмої статті 128, частини другої статті 450 ЦПК України, суд першої інстанції обґрунтовано вважав за можливе розглядати справу у відсутність ОСОБА_1 .
Таким чином, доводи апеляційної скарги в частині порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування судового рішення, не знайшли свого підтвердження.
Щодо доводів апеляційної скарги про звернення ОСОБА_2 зі скаргою поза межами процесуального строку, передбаченого статтею 449 ЦПК України.
Так, відповідно до положень пункту а) частини першої та частини другої статті 449 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.
 Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.
У даній справі встановлено, що копію оскаржуваного повідомлення про повернення виконавчого документа без виконання від 01.07.2021 року ОСОБА_2 отримала 06.07.2021 року (а.с. 228-229 том 9).
З матеріалів справи також вбачається, що вперше зі скаргою в рамках 10-ти денного строку ОСОБА_2 звернулась до суду 09 липня 2021 року (провадження 4-с/752/219/21), проте ухвалою суду від 14.07.2021 скаргу повернуто без розгляду через відсутність доказів її направлення іншим особам (а.с. 88-94 том 9).
Зазначену ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 14.07.2021 заявник отримала в приміщенні суду 25.08.2021 (а.с. 96 том 9), а нову скаргу подала 26.08.2021, що підтверджується матеріалами справи.
З огляду на вказане, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про поважність причин пропуску строку для подання скарги до суду та, зважаючи на встановлені обставини, вважав можливе задовольнити клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на звернення із скаргою.
Щодо доводів апеляційної скарги про не доведення скаржником порушення свого права та обрання неналежного способу захисту порушеного права.
З даних повідомлення від 01.07.2021 року про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання убачається, що підставою для повернення виконавчого документу стала відсутність у виконавчому документі дати народження та РНОКПП боржника.
Задовольняючи вимоги скарги ОСОБА_2 , суд першої інстанції дійшов висновку про те, що державний виконавець безпідставно повернув виконавчий лист №752/11660/14-ц, виданий 05 жовтня 2020 року Голосіївським районним судом міста Києва оскільки зі свого боку не вчинив жодних дій задля отримання необхідної  йому   інформації з метою примусового виконання судового рішення, ухваленого на користь ОСОБА_2 .
Колегія суддів апеляційного суду з такими висновками погоджується, оскільки вони відповідають встановленим по справі обставинам та ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.
За змістом частини п`ятої статті 26 цього Закону України виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.
У статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» вказано, що у виконавчому документі зазначаються: назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); строк пред`явлення рішення до виконання.
Виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.
Разом з тим, згідно з частинами першою та другою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Пунктом 3 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.
Тому відсутність у виконавчому листі відомостей про дату народження боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків та його паспортні дані не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчих документів без прийняття до виконання.
Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, розглянувши 22 серпня 2018 року цивільну справу № 471/283/17ц (провадження № 61-331св18) за скаргами на бездіяльність державного виконавця Братського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області.
Аналогічний правовий висновок викладений і в постанові Верховного Суду від 27 грудня 2018 року у справі № 469/1357/16ц (провадження № 61-32698св18), прийнятій колегією суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду.
Такий правовий висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові № 6-62цс14 від 25 червня 2014 року, у якій ідеться про те, що відсутність у виконавчому листі ідентифікаційного номера боржника не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.
Головним завданням виконавчого провадження є правильне і своєчасне виконання судового рішення. За умови відсутності у виконавчому листі окремих персональних даних у виконавця є можливість направити запит до відповідних державних органів для отримання цієї інформації.
Повернення виконавчого документа через відсутність у виконавчому листі даних про особу має ознаки формальності, оскільки у виконавця під час виконання судового рішення не виникає проблем із отриманням такої інформації з баз даних і реєстрів. 
Згідно частини 2 статті 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).
Таким чином, задовольняючи вимоги скарги ОСОБА_2 про визнання дій державного виконавця Кушніренка Д.А. при винесенні повідомлення від 01.07.2021 року №65912923 про повернення стягувачу без прийняття до виконання виконавчого документу №752/11660/14-ц, виданого Голосіївським районним судом міста Києва 05 жовтня 2020 року, неправомірними суд першої інстанції із дотриманням зазначених вимог процесуального закону скасував вказане повідомлення державного виконавця та зобов`язав Голосіївський районний відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) вирішити питання про прийняття до виконання виконавчого листа №752/11660/14-ц виданого 05 жовтня 2020 року Голосіївським районним судом міста Києва.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що предметом скарги, яка розглядалась судом першої інстанції, є саме неправомірність дій державного виконавця щодо повернення виконавчого документа без прийняття до виконання з підстав відсутності у виконавчому документі дати народження та РНОКПП боржника.
Зобов`язуючи відділ ДВС вирішити питання про прийняття до виконання виконавчого документа, суд першої інстанції фактично поновив порушене право ОСОБА_2 на подання виконавчого листа до примусового виконання. За вказаних обставин, вирішення питання відкриття виконавчого провадження знаходиться поза межами повноважень суду.
З огляду на вказане, колегія суддів апеляційного суду відхиляє як безпідставні доводи апеляційної скарги про вихід суду за межі своїх повноважень та обрання скаржником неналежного способу захисту порушеного права.
Решта доводів апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції по суті скарги та не можуть бути підставою для скасування ухвали суду.
Ураховуючи встановлені судом обставини, ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.
Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу   ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва  від 15 березня 2024 року - залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дня її ухвалення, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи(вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється  з дня складання повного тексту судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 03 грудня 2025 року.

 
Суддя-доповідач                                                              Д.О. Таргоній
 
Судді :                                                                                С.А. Голуб
 
К.П. Приходько