ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2025 р.	Справа № 520/28559/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Присяжнюк О.В.,
Суддів: Спаскіна О.А. ,  Любчич Л.В. ,
за участю секретаря судового засідання Труфанової К.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Харківській області на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 29.10.2025 р. (постановлену суддею Заічко О.В.) в справі № 520/28559/21 за заявою ОСОБА_1 про зміну способу та порядку виконання судового рішення в справі № 520/28559/21 
за позовом             ОСОБА_1       
до           Головного управління Національної поліції в Харківській області                      
про визнання протиправним та скасування наказу,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області, в якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просив: визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції у Харківській області від 27.07.2021 р. за № 392 о/с в частині переміщення підполковника поліції ОСОБА_1 на посаду заступника начальника Куп`янського районного відділу поліції – начальника слідчого відділу ГУНП у Харківській області, звільнивши з посади заступника начальника управління – начальника організаційно-методичного відділу слідчого управління ГУНП у Харківській області; визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції у Харківській області від 13.03.2022 р. №145 o/c в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності полковника поліції ОСОБА_1 у вигляді звільнення з посади заступника начальника Куп`янського районного відділу поліції - начальника слідчого відділу ГУНП в Харківській області; зобов`язати Головне управління Національної поліції у Харківській області поновити полковника поліції ОСОБА_1 на посаді заступника начальника управління - начальника організаційно-методичного відділу слідчого управління ГУНП у Харківській області; зобов`язати Головне управління Національної поліції у Харківській області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 середньомісячне грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 13.03.2022 р. по 17.04.2025 р.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 17.04.2025 р. задоволено адміністративний позов, а саме: визнано протиправним та скасовано наказ начальника Головного управління Національної поліції у Харківській області від 27.07.2021 р. за № 392 о/с в частині переміщення підполковника поліції ОСОБА_1 на посаду заступника начальника Куп`янського районного відділу поліції – начальника слідчого відділу ГУНП у Харківській області, звільнивши з посади заступника начальника управління – начальника організаційно-методичного відділу слідчого управління ГУНП у Харківській області; визнано протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції у Харківській області від 13.03.2022 р. №145 o/c в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності полковника поліції ОСОБА_1 у вигляді звільнення з посади заступника начальника Куп`янського районного відділу поліції - начальника слідчого відділу ГУНП в Харківській області; зобов`язано Головне управління Національної поліції у Харківській області поновити полковника поліції ОСОБА_1 на посаді заступника начальника управління – начальника організаційно- методичного відділу слідчого управління ГУНП у Харківській області; зобов`язано Головне управління Національної поліції у Харківській області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 середньомісячне грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 13.03.2022 р. по 17.04.2025 р.
16.10.2025 р. позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із заявою про зміну способу та порядку виконання рішення по справі № 520/28559/21, в якій просив суд: встановити такий спосіб та порядок виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.04.2025 р. в справі №520/28559/21 в частині зобов`язання Головне управління Національної поліції у Харківській області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 середньомісячне грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 13.03.2022 р. по 17.04.2025 р., а саме: зобов`язати Головне управління Національної поліції у Харківській області провести повторний розрахунок та виплатити середньомісячне грошове забезпечення ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу з 13.03.2022 р. по 17.04.2025 р., усунувши допущені під час розрахунку порушення шляхом: визначення базового періоду для розрахунку середньомісячного грошового забезпечення червень та липень 2021 року; визначення сум нарахувань для розрахунку середньомісячного грошового забезпечення без виключення сум відрахування на податки; врахування додаткової винагороди поліцейським на період дії воєнного стану та матеріальної допомоги для оздоровлення, а також із врахуванням іншого збільшення розмірів грошового забезпечення особам, які обіймали посаду заступника начальника управління начальника організаційно-методичного відділу слідчого управління ГУНП у Харківській області у період з 13.03.2022 р. по 17.04.2025 р.; зобов`язати боржника здійснити доплату різниці між фактично виплаченими та належними до сплати сумами середньомісячного грошового забезпечення.
Обґрунтовуючи подану заяву позивач зазначив, що на теперішній час рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.04.2025 р. в справі №520/28559/21 відповідачем по справі не виконано в повному обсязі, що є підставою для зміни порядку та способу його виконання.   
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 29.10.2025 р. частково задоволено заяву ОСОБА_1 про зміну способу та порядку виконання рішення по справі № 520/28559/21. Змінено спосіб та порядок виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2025 року у справі №520/28559/21, а саме: зобов`язано Головне управління Національної поліції у Харківській області провести розрахунок та виплату середньомісячного грошового забезпечення ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу з 13.03.2022 р. по 17.04.2025 року р., з врахуванням визначення базового періоду для розрахунку середньомісячного грошового забезпечення червень та липень 2021 року та визначення сум нарахувань для розрахунку середньомісячного грошового забезпечення без виключення сум відрахування на податки; у задоволенні решти вимог - відмовлено.
Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 02.10.2025 р. скасувати в частині задоволених вимог та в цій частині відмовити в задоволенні заяви про зміну способу та порядку виконання рішення по справі № 520/28559/21.  
В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме, вимог: Кодексу адміністративного судочинства України та на не відповідність висновків суду обставинам справи. Відповідач зазначив, що розрахунок належної позивачу суми грошового забезпечення за час вимушеного прогулу під час розгляду справи по суті не здійснювався, то частково задовольнивши заяву позивача про зміну способу та порядку виконання судового рішення, суд першої інстанції змінив спосіб виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.04.2025 р. та зобов`язавши відповідача здійснити виплату заборгованості за час вимушеного прогулу з 13.03.2022 р. по 17.04.2025 р. з визначенням конкретного базового періоду для розрахунку середнього грошової забезпечення, суд першої інстанції фактично змінив рішення по суті з виходом при цьому за межі позовних вимог та вирішив питання, що не було предметом дослідження судом при розгляді справи по суті, що не передбачено статтею 378 Кодексу адміністративного судочинства України.    
Згідно із ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції виходив з обґрунтованість поданої позивачем заяви про зміну способу та порядку виконання рішення в частині зобов`язання Головне управління Національної поліції у Харківській області провести повторний розрахунок та виплатити середньомісячне грошове забезпечення ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу з 13.03.2022 р. по 17.04.2025 р., усунувши допущені під час розрахунку порушення шляхом визначення базового періоду для розрахунку середньомісячного грошового забезпечення - червень та липень 2021 року, визначення сум нарахувань для розрахунку середньомісячного грошового забезпечення без виключення сум відрахування на податки та врахування під час розрахунку середньомісячного грошового забезпечення матеріальну допомогу для оздоровлення.
Суд апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Статтею 370 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Отже, відповідно до наведених вище норм остаточне рішення суду є обов`язковим для учасників справи.
Порядок та підстави зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення в адміністративному судочинстві врегульовані статтею 378 Кодексу адміністративного судочинства України.
Згідно з ч. 3 ст. 378 Кодексу адміністративного судочинства України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Тобто виключною правовою підставою для прийняття судом рішення про встановлення або зміну способу або порядку виконання судового рішення є наявність обставин, які унеможливлюють або ускладнюють його виконання у спосіб чи порядок, які первинно визначені в рішенні суду.
При цьому, під зміною способу і порядку виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання в раніше встановлений порядок і спосіб. Разом з тим, здійснення судом зміни порядку чи способу виконання рішення не повинно змінювати способу захисту порушеного права, обраного судом при вирішенні справи.
Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією Великою Палатою Верховного Суду, викладеною у постанові від 12.06.2019 р. в справі № 800/203/17.
Судовим розглядом встановлено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 17.04.2025 р., яке залишено без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 22.07.2025 р., задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а саме: визнано протиправним та скасовано наказ начальника Головного управління Національної поліції у Харківській області від 27.07.2021 р. за № 392 о/с в частині переміщення підполковника поліції ОСОБА_1 на посаду заступника начальника Куп`янського районного відділу поліції – начальника слідчого відділу ГУНП у Харківській області, звільнивши з посади заступника начальника управління – начальника організаційно-методичного відділу слідчого управління ГУНП у Харківській області; визнано протиправним та скасовано наказ начальника Головного управління Національної поліції у Харківській області від 13.03.2022 №145 o/c в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності полковника поліції ОСОБА_1 у вигляді звільнення з посади заступника начальника Куп`янського районного відділу поліції - начальника слідчого відділу ГУНП в Харківській області; зобов`язано Головне управління Національної поліції у Харківській області поновити полковника поліції ОСОБА_1 на посаді заступника начальника управління – начальника організаційно- методичного відділу слідчого управління ГУНП у Харківській області; зобов`язано Головне управління Національної поліції у Харківській області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 середньомісячне грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 13.03.2022 р. по 17.04.2025 р. Допущено до негайного виконання рішення суду у межах суми стягнення за один місяць.
На виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.04.2025 р. судом першої інстанції було видано виконавчі листи, які були подані до виконання у Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.
19.09.2025 р., Головним управлінням Національної поліції у Харківській області було виплачена 592145,98 грн. на користь ОСОБА_1 в якості виконання рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 17.04.2025 року в частині зобов`язання нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середньомісячне грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 13.03.2022 р. по 17.04.2025 р.
Однак, позивач вважає, що розрахований та виплачений ГУНП в Харківській області розмір грошового забезпечення за час вимушеного прогулу на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.04.2025 р. в справі № 520/28559/21 не відповідає реальним обставинам та нормам законодавства, а саме Порядку обчислення середньої заробітної плати, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. №100.
В заяві про зміну способу та порядку виконання рішення позивач посилається на те, що відповідач під час нарахування та виплати йому середньомісячного грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з 13.03.2022 р. по 17.04.2025 р. неправильне визначення базовий період для розрахунку середньомісячного грошового забезпечення, розрахунок проведено із «чистих» виплат (після утримання ПДФО і військового збору), посадовий оклад і складові грошового забезпечення під час виконання рішення суду визначені для іншої посади, не враховано додаткової винагороди та матеріальної допомоги для оздоровлення.
Зі змісту позовних вимог, судом апеляційної інстанції встановлено, що позивачем не було заявлено позовні вимоги про зобов`язання відповідача провести розрахунок та виплату середньомісячного грошового забезпечення позивачу за час вимушеного прогулу з 13.03.2022 р. по 17.04.2025 р., з врахуванням визначення базового періоду для розрахунку середньомісячного грошового забезпечення - червень та липень 2021 року та визначення сум нарахувань для розрахунку середньомісячного грошового забезпечення без виключення сум відрахування на податки.
Відтак, суд апеляційної інстанції вважає, що змінивши спосіб виконання такого рішення із зобов`язанням відповідача провести розрахунок та виплату середньомісячного грошового забезпечення позивачу за час вимушеного прогулу з 13.03.2022 р. по 17.04.2025 р., з врахуванням визначення базового періоду для розрахунку середньомісячного грошового забезпечення - червень та липень 2021 року та визначення сум нарахувань для розрахунку середньомісячного грошового забезпечення без виключення сум відрахування на податки, відбудеться зміна рішення по суті, з виходом при цьому за межі позовних вимог та вирішенням питання, що не було предметом дослідження судом при розгляді справи по суті.
Суд апеляційної інстанції зауважує, що зазначені позивачем обставини не вказують на неможливість виконання судового рішення у цій справі та не надають достатніх правових підстав для застосування процесуального інституту зміни порядку і способу виконання судового рішення, регламентованого статтею 378 Кодексу адміністративного судочинства України. Доводи позивача про невиконання в повному обсязі відповідачем судового рішення суд вважає такими, що не свідчать про неможливість виконання судового рішення у спосіб, визначений у судовому рішенні.
На підставі викладеного, апеляційний суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про зміну способу виконання рішення суду у даній справі, оскільки встановлення способу виконання рішення суду шляхом, який обраний заявником, фактично змінить рішення суду у зв`язку зі зміною обраного способу захисту прав позивача.
Із врахуванням вищевикладених обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що відсутні підстав для задоволення заяви про зміну способу і порядку виконання судового рішення у справі №520/28559/21.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що суд першої інстанції не правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з порушенням норм процесуального права.
Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає необхідним задовольнити апеляційну скаргу, ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 29.10.2025 р. скасувати та ухвалити постанову, якою відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну способу та порядку виконання судового рішення в справі № 520/28559/21.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 271, 272, 286, 308, 310, 315, 321, 322, 325, 328, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Харківській області задовольнити.
Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 29.10.2025 р. по справі № 520/28559/21 скасувати.
Ухвалити постанову, якою відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну способу та порядку виконання судового рішення в справі № 520/28559/21.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.    

Головуючий суддя 		О.В. Присяжнюк	
Судді	   	О.А. Спаскін    Л.В. Любчич   	
Повний текст постанови складено 10.12.2025 р.