ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
справа № 521/15304/25
провадження № 2/521/892/26

14 січня 2026 року м. Одеса
Хаджибейський районний суд міста Одеси у складі:
Головуючого судді Михайлюка O.A.,
при секретарі Тарасюк О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» до ОСОБА_1 про стягнення суми 3% річних та суми нарахованих інфляційних втрат, -
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» звернулось до суду з позовом до  ОСОБА_1 про стягнення суми 3% річних та суми нарахованих інфляційних втрат, посилаючись на те, що відповідач не здійснив жодних дій для виконання рішення Київського районного суду міста Одеси від 15 листопада 2018 року у справі №520/13351/13-ц про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Оскільки відповідач не виконує зобов`язання, які встановлені рішенням суду, а кредитор має право на стягнення 3% річних та інфляційних витрат від суми боргу, позивач вимушений звернутись з цим позовом до суду.
Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість у сумі 856444 (вісімсот п`ятдесят шість тисяч чотириста сорок чотири) гривні 98 (дев`яносто вісім) копійок, з яких: сума 3 % річних в розмірі 199271 (сто дев`яносто дев`ять тисяч двісті сімдесят одна) гривня 60 (шістдесят) копійок, сума нарахованих інфляційних втрат в розмірі 657173 (шістсот п`ятдесят сім тисяч сто сімдесят три) гривні 38 (тридцять вісім) копійок, суму сплаченого судового збору в розмірі 10277 (десять тисяч двісті сімдесят сім) гривень 33 (тридцять три) копійки.
Представник позивача в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, відповідно до позовної заяви, просить суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, справу розглянути за відсутності сторони позивача, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав.
Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.
Судом встановлено, що рішенням Київського районного суду м. Одеси у справі № 520/13351/13-ц від 15 листопада 2018 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» 1355210 грн. 27 коп. (один мільйон триста пятдесят пять тисяч двісті десять грн. 27 коп.), де борг за тілом кредиту 841885,98 грн., відсотки за користування кредитом - 513324,29 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» судовий збір в сумі 3441 грн. В іншій частині позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» залишено без задоволення.
Рішення набрало законної сили 18 грудня 2018 року.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).
Згідно зі ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Положеннями ст. 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Судом встановлено, що відповідачем не здійснено жодних дій для погашення заборгованості та не виконано рішення Київського районного суду м. Одеси у справі № 520/13351/13-ц від 15 листопада 2018 року.
Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.
Згідно з пунктом 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.
У постанові Верховного Суду від 29 листопада 2019 року у справі № 805/5043/15-а (провадження № К/9901/10357/18) зазначено наступне: «невиконання судового рішення, яке набуло законної сили, або надання йому переоцінки суперечить принципу верховенства права, складовою якого є принцип правової визначеності; суд, за загальним правилом, не повинен брати до уваги посилання сторони у справі в обґрунтування своєї позиції на фактичні обставини, виникнення яких стало наслідком невиконання такою стороною судового рішення, що набуло законної сили».
Відповідачем не надано суду жодних доказів виконання ним рішення Київського районного суду м. Одеси у справі № 520/13351/13-ц від 15 листопада 2018 року та фактичної сплати заборгованості.
Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу та 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.
Оскільки стаття 625 ЦК України розміщена в розділі І "Загальні положення про зобов`язання" книги 5 ЦК України, то вона поширює свою дію на всі зобов`язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань.
Передбачене частиною другою статті 625 ЦК України нарахування 3% річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника.
При обрахунку 3% річних за основу має братися прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенні, а не її еквівалент у національній валюті України (постанова Великої Палати Верховного суду від 16 січня 2019 року по справі №373/2054/16-ц).
Нарахування 3% річних та індексу інфляції входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 01 жовтня 2014 року у справі №6-113цс14, з якою погодилась Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 травня 2018 року у справі №686/21962/15-ц.
Відповідно до висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, якщо банк використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, то такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. Кредитодавець втрачає право нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку у разі пред`явлення вимоги до позичальника про дострокове погашення боргу на підставі статті 1050 ЦК України. Разом з тим права та інтереси кредитодавця в таких правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, від 04 червня 2019 року у справі № 916/190/18.
Відтак, у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (частини другої статті 625 ЦК України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати та 3% річних від простроченої суми.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 листопада 2019 року у справі №127/15672/16-ц дійшла до висновку про те, що невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову.
Позивачем надано суду розрахунок суми інфляційних витрат та 3% річних, відповідно до якого нарахування фінансових санкцій до початку введення карантину здійснювалось в межах строку позовної давності - 3 роки, тобто з 02 квітня 2017 року до 23 лютого 2022 року (включно).
Розмір заборгованості відповідно до наданого розрахунку складає 856444 (вісімсот п`ятдесят шість тисяч чотириста сорок чотири) гривні 98 (дев`яносто вісім) копійок, з яких: сума 3 % річних в розмірі 199271 (сто дев`яносто дев`ять тисяч двісті сімдесят одна) гривня 60 (шістдесят) копійок, сума нарахованих інфляційних втрат в розмірі 657173 (шістсот п`ятдесят сім тисяч сто сімдесят три) гривні 38 (тридцять вісім) копійок за відповідний період.
Наданий позивачем розрахунок суд приймає до уваги, оскільки останній відповідає нормам закону.
За таких обставин, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача суму 3% річних та інфляційних втрат.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.141 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 10277 (десять тисяч двісті сімдесят сім) гривень 33 (тридцять три) копійки, що підтверджується платіжною інструкцією №1034 від 26 серпня 2025 року.
Оскільки позовні вимоги про стягнення суми 3% річних та суми нарахованих інфляційних втрат задоволено в повному обсязі, то вказана сума судового збору підлягає стягненню з відповідачів.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 256, 261, 267, 526, 598, 599, 610, 611, 625, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 10, 12, 141, 265, 280-283, 354 ЦПК України, суд -
ВИРІШИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» до ОСОБА_1 про стягнення суми 3% річних та суми нарахованих інфляційних втрат - задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП – НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» (код ЄДРПОУ – 37825968, адреса: м. Київ, вул. Менделєєва, буд. 12, офіс 94/1) заборгованість у сумі 856444 (вісімсот п`ятдесят шість тисяч чотириста сорок чотири) гривні 98 (дев`яносто вісім) копійок, з яких: сума 3 % річних в розмірі 199271 (сто дев`яносто дев`ять тисяч двісті сімдесят одна) гривня 60 (шістдесят) копійок, сума нарахованих інфляційних втрат в розмірі 657173 (шістсот п`ятдесят сім тисяч сто сімдесят три) гривні 38 (тридцять вісім) копійок. 
Стягнути з  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП – НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» (код ЄДРПОУ – 37825968, адреса: м. Київ, вул. Менделєєва, буд. 12, офіс 94/1) – 10277 (десять тисяч двісті сімдесят сім) гривень 33 (тридцять три) копійки в рахунок сплаченого судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О.Михайлюк
14.01.26