Справа № 493/1811/24 
Провадження № 1-кп/493/57/26 

В И Р О К 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2026 року м.Балта Одеської області

Балтський районний суд Одеської області в складі
ГОЛОВУЮЧОГО – СУДДІ ОСОБА_1 
ЗА УЧАСТЮ СЕКРЕТАРЯ – ОСОБА_2 
ПРОКУРОРА – ОСОБА_3 
ЗАХИСНИКА – АДВОКАТА ОСОБА_4 
ПРЕДСТАВНИКА ПОТЕРПІЛОГО – АДВОКАТА ОСОБА_5 
ПОТЕРПІЛОГО – ОСОБА_6 
ОБВИНУВАЧЕНОГО – ОСОБА_7 
ЦИВІЛЬНОГО ВІДПОВІДАЧА – ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 12024161180000593 та № 12025161180000048 за обвинуваченням  ОСОБА_9 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Гольма Балтського району Одеської області, українця, громадянина України, який має середню освіту, непрацюючого, УБД, розлученого, який має 1 малолітню дитину, військовозобов`язаного, мешканця АДРЕСА_1 , згідно ст..89 КК України такого, що не має судимості,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263 та ч.2 ст.2861 КК України,

В С Т А Н О В И В :

28 липня 2024 року приблизно о 5 годині в світлий час доби ОСОБА_10 в порушення вимог п.1.5. Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, згідно якого дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; п.2.9 (а) Правил, згідно якого водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем «MERCEDES-BENZ», моделі «Е320 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_11 , рухаючись по смузі свого напрямку руху проїзної частини по вул. Лесі Українки в с.Немирівське Подільського району Одеської області з боку с.Гольма Подільського району Одеської області в напрямку м.Балта, на якій організовано двосторонній рух та проїзна частина має по одній смузі руху в обох напрямках, по горизонтальному сухому дорожньому покриттю, в порушення вимог п.п. б п.2.3 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, згідно якого для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;п.12.1. Правил…, згідно якого під час вибору в установлених мужах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, п.12.2 Правил…, згідно якого в темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги; п.12.3 Правил…, згідно якого у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, п.12.4 Правил…, згідно якого у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год, в результаті проявленої неуважності не переконався в безпеці свого руху, за дорожньою обстановкою та її зміною постійно не слідкував, не врахував дорожню обстановку, маючи технічну можливість запобігти дорожньо-транспортній пригоді, рухаючись зі швидкістю приблизно 150 км/год, перевищивши дозволену швидкість руху в населених пунктах, не впорався з керуванням та виїхав на зустрічну смугу руху, де здійснив зіткнення з мотоциклом «Днепр-11», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_12 біля будинку №156 на вул..Лесі Українки в с.Немирівське Подільського району Одеської області. 
Внаслідок дорожньо-траспортної пригоди пасажир автомобіля «MERCEDES-BENZ», моделі «Е320 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_13 отримав тілесні ушкодження у вигляді підвертлюжного перелому лівої стегнової кістки зі зміщенням відламків, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, а водій мотоцикла «Днепр-11», реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_12 – тілесні ушкодження у вигляді травматичної ампутації лівої гомілки на рівні верхньої третини, закритого перелому середньої третини лівого стегна, синця лівого стегна, множинних саден шкіри кінцівок і тулуба, забійної рани лівого ліктьового суглоба, закритого перелому п`ятої п`ясної кістки лівої кисті, травматичного та геморагічного шоку важкого ступеню, які складають єдиний комплекс поєднаної травми та відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.
Допущені водієм ОСОБА_10 порушення вимог п. 1.5., 2.3. «б», 2.9 «а», 12.1., 12.2., 12.3., 12.4 Правил дорожнього руху України створювали необхідні та достатні умови для настання події і перебували у причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної події та настанням суспільно-небезпечних наслідків.
Крім того приблизно на початку квітня 2023 року, більш точного часу в ході досудового розслідування та судового розгляду не встановлено, ОСОБА_10 , перебуваючи на території Бахмутського району Донецької області, в порушення вимог постанови ВР України від 17.06.1992 «Про право власності на окремі види майна», Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою КМ України від 12 жовтня 1992 року №576, та Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України від 21 серпня 1998 року №622, без передбаченого законом дозволу незаконно придбав шляхом знахідки автомат АК-74 М № НОМЕР_3 , 1992 року виготовлення, російського виробництва (виробник ВО «ІЖМАШ», РФ), призначений для стрільби проміжними 5,45 мм військовими патронами (5,45х39 мм), придатний для стрільби, який є бойовою нарізною зброєю, виготовленою промисловим способом, без внесення конструктивних змін; три магазини місткістю на 30 патронів кожний, що слугують для розміщення в них набоїв калібру 5,45х39 мм і подачі їх на лінію досилання, та є складовими частинами 5,45 мм автоматів Калашнікова, в справному стані та придатні для їх використання за своїм цільовим призначенням спільно з вказаною зброєю, у т..ч. з вищевказаним автоматом; прилад для безшумної стрільби (ПБС), а саме дульний багатокамерний глушник МАХ Colibri 5,45 (М23Х1,5), газорозширювального типу, виготовлений промисловим способом та призначений для зменшення звуку пострілу при стрільбі з 5,45 мм автоматів Калашнікова; корпус ручної осколкової гранати Ф-1, що є конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини в металевому корпусі та належить до вибухових речовин, запал типу УЗРГМ-2, який є засобом підриву та належить до бойових припасів, які є конструктивно сумісними, безперешкодно з`єднуються між собою, в сукупності утворюють ручну осколкову гранату Ф-1, що є вибуховим пристроєм промислового виготовлення та належить до бойових припасів, придатну до вибуху; корпус наступально-оборонної гранати DM51, який є конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини, в полімерному корпусі та належить до вибухових речовин, запал DM82, який є засобом підриву та належить до бойових припасів, які безперешкодно з`єднуються між собою і в сукупності утворюють одну ручну наступально-оборонну гранату DM51, що є вибуховим пристроєм промислового виготовлення та належить до бойових припасів, придатну до вибуху; 56 патронів, що є боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї, виготовлені промисловим способом, без внесення конструктивних змін, - 5,45 мм, військовими проміжними патронами (5,45х39 мм) до автоматів Калашнікова АК-74, АКС-74, АК-12, ручного кулемету РПК-74 та інших, які є придатними для стрільби.
В подальшому 26 червня 2024 року ОСОБА_10 , достовірно знаючи, що придбані ним вищевказані предмети є бойовою нарізною зброєю та бойовими припасами, незаконно перевіз їх до приміщення літньої кухні за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_2 , де зберігав без передбаченого законом дозволу.
25 лютого 2025 року під час обшуку в приміщенні літньої кухні, розташованому по АДРЕСА_2 , працівниками поліції були виявлені та вилучені зазначені предмети, що є нарізною зброєю та бойовими припасами, які ОСОБА_10 придбав, носив та зберігав без передбаченого законом дозволу.
Сукупність досліджених доказів дає суду підстави вважати встановленим, що своїми необережними діяннями, які виразились в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що заподіяло потерпілим середньої тяжкості та тяжке тілесне ушкодження, ОСОБА_10 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.2861 КК України; своїми умисними діями, які виразились у придбанні, носінні, зберіганні вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_10 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.263 КК України.
Обвинувачений  ОСОБА_10  винним себе у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю, цивільний позов потерпілого ОСОБА_12 визнав частково та пояснив, що 28.07.2024 року приблизно о 5 годині ранку він керував автомобілем «Мерседес-Бенц Е 320», належним його матері, та яким він користувався з її дозволу, по автодорозі із с.Гольма в напрямку м.Балта. В якості пасажира в автомобілі перебував його знайомий ОСОБА_13 . Напередодні він вживав спиртні напої – пиво, під час керування перебував у стані сп`яніння. Це був світлий час доби, погодні умови добрі, опадів не було, рухався по правій стороні проїзної часини, з якою швидкістю - не пам`ятає, вважає, що перевищив допустиму швидкість руху. На початку с.Немирівське він обминав вибоїни на дорозі, тому змістився вліво, у нього задзвонив телефон, тому він відволікся від керування, зустрічного транспорту на дорозі він не бачив, момент зіткнення не пам`ятає. Після зіткнення він вийшов з автомобіля, допоміг вибратися ОСОБА_13 . Побачив на дорозі людей, які знаходилися біля потерпілого, що лежав. На лікування останнього його сім`я надавала матеріальну допомогу, визнає, що має ще відшкодувати йому шкоду, але в меншому розмірі, ніж заявлений позов. Він має приблизно 10 років водійського стажу, раніше порушень Правил дорожнього руху не допускав.
Також в період з 2022 року до 2024 року він проходив військову службу в ЗСУ, отримав важке поранення, після якого був звільнений зі служби, мав 3 групу інвалідності. При звільненні зі служби 26.06.2024 він забрав трофейну зброю та боєприпаси, а саме автомат АКС 5,45 мм, гранати, патрони до автомата та магазини, глушник, які привіз до себе додому в АДРЕСА_1 , та зберігав у сараї, маючи намір в подальшому зареєструвати цю зброю та отримати дозвіл на її зберігання. 25 лютого 2025 року у домоволодінні за місцем його мешкання був проведений обшук в присутності понятих, хід якого фіксувався за допомогою відеозапису, під час обшуку була виявлена та вилучена зброя та боєприпаси. У скоєному він розкаюється, обставини справи розуміє правильно, докази не оспорює та просить їх не досліджувати.
Крім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_10 його вина у вчиненні кримінальних правопорушень, що йому інкримінуються, повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами.
Потерпілий  ОСОБА_12  пояснив, що 28.07.2024 приблизно о 5 годині ранку він керував своїм мотоциклом МТ-11 з увімкненим ближнім світлом фар, їхав по автодорозі в напрямку с.Гольма зі швидкістю приблизно 40-45 км/год. Була світла пора доби, видимість добра. Він рухався по правій смузі проїзної частини. Проїжджаючи в с.Немирівське, він помітив зустрічний автомобіль, що рухався з високою швидкістю та став зміщуватися на його смугу руху. Він змістився вправо ближче до обочини, подальші події не пам`ятає, так як втратив свідомість. Отямився в канаві, біля нього знаходилися люди, підійшов ОСОБА_10 . Він зрозумів, що сталося зіткнення, у нього була травматична ампутація нижньої кінцівки, люди надавали йому допомогу, потім його госпіталізували до лікарні, де він тривалий час проходив курс лікування спочатку на базі Балтської БПЛ, а потім Одеської обласної лікарні, переніс декілька операцій. Внаслідок отриманої травми йому була встановлена 2-га група інвалідності та призначена пенсія в розмірі 3200 грн. До цієї події він працював, отримував заробітну плату, допомагав своїм хворим батькам похилого віку у веденні домашнього господарства, однак внаслідок отриманої травми його звичний уклад життя суттєво змінився, він не може працювати, розміру пенсійних виплат не вистачає для проживання та лікування, сам потребує допомоги, що негативно впливає на його емоційний стан, викликає постійні тривоги і переживання, він змушений пристосовуватися до іншого способу життя, переніс багато фізичних та душевних страждань. Тому просить, щоб обвинувачений відшкодував йому шкоду, на суворому покаранні для нього не наполягає.
Показами свідка  ОСОБА_14  про те, що її син ОСОБА_12 раніше був здоровим, мав місце роботи, де отримував заробітну плату, допомагав їм із чоловіком по господарству, так як вони вже похилого віку та хворіють. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у сина була травматична ампутація ноги, він знаходився у важкому стані, переніс 8 операцій, тривалий час перебував на лікуванні, отримав 2 групу інвалідності. Були понесені великі матеріальні затрати на його лікування та відновлення. Родина обвинуваченого надавала матеріальну допомогу на лікування. На теперішній час син не може працювати, знаходиться в стресовому стані, переживає, його звичний уклад життя докорінно змінився, так як він із здорової особи став особою з інвалідністю, яка потребує тривалого відновлення та сторонньої допомоги.
Показами свідка   ОСОБА_15 , яка пояснила, що проживає по-сусідству з ОСОБА_12 та його батьками. Внаслідок ДТП ОСОБА_12 втратив ногу, проходив тривалий курс лікування в медичних закладах м.Балти та м.Одеси. Після цієї події він дуже змінився, переживає, знаходиться в пригніченому, стресовому стані, став замкнутим, не хоче спілкуватися з оточуючими. Раніше він був здоровою людиною, допомагав своїм хворим батькам похилого віку, працював, отримував зарплату, тепер він в силу свого стану здоров`я такої можливості позбавлений.
Показами свідка  ОСОБА_16  про те, що він є керівником приватного підприємства, на якому працював ОСОБА_12 , останній отримував мінімальну заробітну плату. Також мав домашнє господарство, допомагав своїм батькам. Внаслідок ДТП у нього ампутована нога, що позбавляє його можливості працювати та надавати допомогу батькам.
Цивільний відповідач   ОСОБА_11 цивільний позов потерпілого не визнала, вважає його необґрунтованим. Автомобіль «Мерседес» належить їй, цивільна відповідальність застрахована згідно договору страхування. Автомобілем з її дозволу керував її син ОСОБА_10 , потрапив у ДТП, внаслідок якої потерпілий отримав тілесні ушкодження. Вона надавала матеріальну допомогу на лікування потерпілого на загальну суму понад 150 тис.грн.
Згідно довідок Балтського центру ПМСД від 12.08.2024 ОСОБА_14 , 1950 р.народження, та ОСОБА_17 ,1949 р.народження, перебувають на обліку «Д» у сімейних лікарів та мають захворювання (т.1 а.с.37, 38).
Згідно довідки ПП « ОСОБА_16 » ОСОБА_12 працював на посаді різноробочого та отримував заробітну плату, розмір якої з лютого до липня 2024 року склав 46200 грн ( т.1 а.с.67).
Згідно довідки до акта огляду МСЕК від 20.11.2024, висновку повсякденного функціонування допоміжними засобами реабілітації №1409 спеціалізованої травматологічної МСЕК, індивідуальної програми реабілітації інваліда ОСОБА_12 встановлена друга група інвалідності до 20.11.2024, потребує протезування нижньої кінцівки (т.1 а.с.68, 69, 70).
Відповідно до Полісу № АР6550450 станом на 28.07.2024 транспортний засіб MERCEDES-BENZ 320 CDI, державний номер НОМЕР_1 , був застрахований АТ «СГ «ТАС» (приватне) (т.1 а.с.71).
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України за згодою всіх учасників судового розгляду суд визнав недоцільним дослідження інших доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
При обранні виду та міри кримінального покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які згідно ч.5 ст.12 КК України класифікуються як тяжкі злочини, особу винного, який за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні малолітню дитину, згідно ст..89 КК України не має судимості, є учасником бойових дій, має поранення, пов`язане із захистом Батьківщини, обставини, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання.
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.
Також суд враховує досудові доповіді Подільського районного відділу №1 філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області, згідно яких можливе виправлення ОСОБА_10 без ізоляції від суспільства. У разі прийняття рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням є доцільним покласти на особу додаткові обов`язки, передбачені ч.3 ст. 76 КК України, зокрема не виїжджати за межі України без погодження з органом пробації та виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою (т.1 а.с.115-116, 181-182).
Разом з тим суд зважає на приписи ч.1 ст.75 КК України, згідно якого не допускається звільнення від відбування покарання у випадку засудження особи за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
За таких обставин суд вважає за доцільне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій ч.2 ст.2861 та ч.1 ст.263 КК України, так як такий вид кримінального покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Арешт, накладений на майно ухвалами слідчого судді, підлягає скасуванню.
Процесуальні витрати – оплата за проведення експертиз – підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_12 підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.
В судовому засіданні встановлено, що потерпілому ОСОБА_12 кримінальним правопорушенням з вини обвинуваченого заподіяно моральної шкоди, яка полягає в його моральних переживаннях та фізичних стражданнях внаслідок значного ушкодження здоров`я, неможливості вести звичний уклад життя, отримання інвалідності. Враховуючи матеріальний стан обвинуваченого, а також виходячи з принципів розумності та справедливості, суд визначає розмір моральної шкоди в 300 тис. грн. 
Відповідно до ст.1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. 
Враховуючи, що потерпілий ОСОБА_12 станом на час вчинення відносно нього кримінального правопорушення та отримання каліцтва працював та отримував заробітну плату в мінімальному розмірі, а внаслідок ушкодження здоров`я втратив працездатність, він має право на відшкодування втраченого заробітку в межах заявлених позовних вимог з 28.07.2024 до 20.11.2025, що складає 128000 грн (8000 грн-мінімальна заробітна плата х 16 місяців).
Як вбачається з Полісу № АР6550450 станом на 28.07.2024 транспортний засіб MERCEDES-BENZ 320 CDI, державний номер НОМЕР_1 , був застрахований АТ «СГ «ТАС» (приватне) (т.1 а.с.71).
Позивачем заявлені вимоги про солідарне стягнення моральної шкоди, втраченого заробітку та витрат на правову допомогу з обвинуваченого, ОСОБА_11 та АТ «СГ «ТАС».
Разом з тим відповідно до ст.541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання, а згідно ст..1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням).
Таким чином у ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та АТ «СГ «ТАС» відсутній солідарний обов`язок з відшкодування шкоди.
Відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язок відшкодування покладається на страховика.
Суд знаходить неспроможними доводи цивільного відповідача АТ «Страхова група «ТАС» про безпідставність вимог потерпілого через те, що він не звертався безпосередньо до страховика, так як він обрав спосіб захисту свого порушеного права, подавши цивільний позов до початку розгляду кримінального провадження судом. Також сукупність досліджених в судовому засіданні доказів підтверджує, що інвалідність потерпілому встановлена саме внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Таким чином з цивільного відповідача АТ «СГ «ТАС» підлягає стягненню на користь потерпілого шкода, пов`язана зі стійкою втратою працездатності, в розмірі 128000 грн, так як такий розмір не перевищує розмір страхової виплати, визначений п.2 ч.2 ст. 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Згідно ст..24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»  страховик, а у випадках, передбачених частиною першою та пунктом 3 частини другої статті 43 цього Закону, - МТСБУ, здійснює потерпілій фізичній особі, яка зазнала ушкодження здоров`я внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відшкодування заподіяної їй моральної шкоди, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких зазнала потерпіла фізична особа у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у розмірі 10 відсотків страхової (регламентної) виплати у зв`язку з її лікуванням та/або втратою нею працездатності, розрахованої відповідно до статей 21-23 цього Закону.
Отже розмір моральної шкоди, який підлягає стягненню з АТ «СГ «ТАС» на користь потерпілого, складає 12800 грн (128000 х 10%), в іншій частині моральна шкода підлягає стягненню з обвинуваченого.
Витрати потерпілого на правову допомогу в сумі 40000 грн, розмір яких підтверджується квитанціями від 20.08.2024 та від 11.11.2024 (т.1 а.с.33,34) відповідно до ст..124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого. 
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374, 375 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_9  визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.2861 та ч.1 ст.263 КК України та призначити йому покарання :
-за ч.2 ст.2861 КК України – у виді трьох років шести місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на п`ять років;
-за ч.1 ст.263 КК України - у виді  трьох років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання ОСОБА_10 у виді трьох років шести місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк п`ять років.
Запобіжний захід у вигляді застави, обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_10 , залишити до набрання вироком законної сили.
Строк відбування покарання обвинуваченим ОСОБА_10 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.
Відповідно до ч.5, 7 ст.72 КК України зарахувати у строк відбування ОСОБА_10 покарання період попереднього ув`язнення з 28 липня 2024 року до 31 липня 2024 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі та період цілодобового домашнього арешту з 26 лютого 2025 року до 26 квітня 2025 року з розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту за один день позбавлення волі.
Після набрання вироком законної сили заставу, а саме грошові кошти в сумі 181680 грн, які були внесені на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Одеській області 31.07.2024 відповідно до ухвали Котовського міськрайонного суду Одеської області від 30.07.2024, повернути заставодавцю ОСОБА_11 .
Арешт, накладений на майно ухвалами слідчого судді від 24.10.2024 та 28.02.2025, скасувати.
Речові докази: автомобіль марки MERCEDES-BENZ 320 CDI, державний номер НОМЕР_1 повернути за належністю ОСОБА_11 , мотоцикл марки «Днепр 11», державний номерний знак НОМЕР_2 , - повернути ОСОБА_12 ; автомат АК-74 М № НОМЕР_3 , 1992 року виготовлення, три магазини місткістю на 30 патронів кожний, глушник для автомата, корпус ручної осколкової гранати Ф-1, запал типу УЗРГМ-2, корпус наступально-оборонної гранати DM51, запал DM82, 56 патронів, які знаходиться на зберіганні у відділенні поліції №1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області згідно квитанцій №30 та №31 від 17.04.2025, передати для потреб Збройних Сил України.
Стягнути з ОСОБА_10  на користь держави процесуальні витрати в сумі 44540,16 грн.
Цивільний позов ОСОБА_12 зхадовольнити частково.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова Група "ТАС" на користь ОСОБА_12 шкоду, пов`язану зі стійкою втратою працездатності, в розмірі 128000 грн та моральну шкоду в розмірі 12800 грн, а всього 140800 грн.
Стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_12 моральну шкоду в розмірі 287200 грн та витрати на правову допомогу в сумі 40000 грн.
В іншій частині позову відмовити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Балтський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копії вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому, а також надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Головуючий суддя ОСОБА_18