ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Пирогова, 29, м. Вінниця, 21018, тел./факс (0432)55-80-00, (0432)55-80-06 E-mail: inbox@vn.arbitr.gov.ua 
___________________________________________________________________________

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

"20" січня 2026 р. Cправа № 902/1060/25  

Господарський суд Вінницької області у складі головуючого судді Тварковського А.А.,
за участю секретаря судового засідання Литвиненко О.Р.,
прокурора - Ярмощука В.П., 
представника позивача - Годованюка А.О.,
представника третьої особи - Кубика М.М.,
присутніх - Моніча І.Б., Богданової А.М.,
у відсутності представника відповідача,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження матеріали справи
за позовом: Керівника Тульчинської окружної прокуратури (вул. Ростислава Покиньчереди, 14, м. Тульчин, Тульчинський район, Вінницька область, 23600) в інтересах держави в особі Вінницької обласної військової адміністрації (вул. Соборна, 70, м. Вінниця, 21050) 
до: Приватного сільськогосподарського підприємства "Перемога" (вул. Героїв Майдану 44В, с. Високе, Тульчинський район, Вінницька область, 24247)
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Державне спеціалізоване господарське підприємство "Ліси України" (вул. Шота Руставелі, 9-А, м. Київ, 01601) в особі філії "Центральний лісовий офіс" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" (пров. Медичний, 4, м. Черкаси, Черкаська область, 18009) 
про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою лісогосподарського призначення шляхом знесення об`єктів самовільного будівництва, 

В С Т А Н О В И В : 

На розгляд Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява Керівника Тульчинської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Вінницької обласної військової адміністрації до Приватного сільськогосподарського підприємства "Перемога" про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою лісогосподарського призначення шляхом знесення об`єктів самовільного будівництва. 
Ухвалою суду від 04.08.2025 відкрито провадження у справі № 902/1060/25 за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 28.08.2025 о 09:30 год. Поряд з цим за результатами слухання справи 28.08.2025, внаслідок задоволення викладеного у позовній заяві клопотання прокурора, суд шляхом постановлення протокольної ухвали залучив до участі у справі Державне спеціалізоване господарське підприємство "Ліси України" в особі філії "Центральний лісовий офіс" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача. 
Під час підготовчого провадження учасники справи скористалися правом на подання заяв по суті спору: відповідачем подано відзив на позовну заяву (а.с. 190-197, т.1); прокурором - відповідь на відзив (а.с. 198-214, т.1); третьою особою - пояснення (а.с. 169-173, т.1).
Крім того, на підставі відповідного клопотання представнику третьої особи забезпечено участь у судових засіданнях у справі № 902/1060/25 в суді першої інстанції в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
Виконавши завдання підготовчого провадження, судом закрито дану стадію судового процесу та призначено справу до розгляду по суті на 09.12.2025, про що 11.11.2025 постановлено відповідну ухвалу у протокольній формі.
За результатами слухання справи 09.12.2025, внаслідок задоволення заяви представника відповідача про відкладення розгляду справи (вх. №01-34/13238/25 від 08.12.2025), розгляд справи по суті відкладено на 20.01.2026 о 09:30 год., про що постановлено відповідну ухвалу у протокольній формі.
На визначений час у судове засідання 20.01.2026 з`явилися усі учасники справи, за винятком представника відповідача. Поряд з цим від останнього в підсистемі ЄСІТС "Електронний суд" надійшла заява про відкладення слухання справи не раніше березня 2026 року (вх. №01-34/560/26 від 19.01.2026).
Дослідивши клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи, суд у протокольній формі ухвалив відмовити у його задоволенні з підстав необґрунтованості.
Прокурор, представник позивача та третьої особи заявлений позов підтримали у повному обсязі.
В обґрунтування заявленого позову прокурор вказує, що Приватне сільськогосподарське підприємство "Перемога" всупереч умовам Договору на право довгострокового тимчасового користування лісами від 09.12.2009, укладеного із постійним лісокористувачем ДП "Тульчинське лісомисливське господарство", вимог Лісового кодексу та Правил використання корисних властивостей лісів, здійснило будівництво табору літнього відпочинку "Веселка" на переданій за Договором у довгострокове тимчасове користування лісовій ділянці. 
Наведене мало наслідком дострокове розірвання Договору, водночас, оскільки порушення триває і на даний час для захисту інтересів держави прокурором заявлено негаторний позов про демонтаж спорудженого на земельній ділянці об`єкта нерухомого майна.
У відзиві на позовну заяву Приватне сільськогосподарське підприємство "Перемога" зазначає, що не здійснювало будь-якого будівництва на лісовій ділянці (у тому числі за межами наданої у постійне користування лісової ділянки).
Поряд з цим відповідач вказує, що будиночки на спірній земельній ділянці зведені ще у 2009-2010 роках, про що не могли не знати ДП "Тульчинське лісомисливське господарство" та ДСГП "Ліси України", тому трирічний строк позовної давності на звернення із відповідним позовом до суду пропущений. Тому відповідач заявляє про застосування наслідків спливу позовної давності.
Крім того, Приватне сільськогосподарське підприємство "Перемога" вважає належним способом захисту в даному випадку визнання споруджених будиночків безхазяйним майном та передачу їх власнику земельної ділянки.
У відповіді на відзив прокурор акцентує увагу, що згідно із п. 3 Договору на момент передачі у користування на лісовій ділянці будівлі та споруди були відсутні. А відповідно до п.17 Договору лісогосподарські заходи, капітальне будівництво та будь-які роботи не передбачені цим договором тимчасовому лісокористувачу заборонені. 
09.03.2024 було укладено Угоду про розірвання договору на право довгострокового тимчасового користування лісами від 09.12.2009. З моменту набрання законної сили даної Угоди тимчасовий лісокористувач (ПСП "Перемога") взяв на себе зобов`язання протягом 30 календарних днів виконати роботи по приведенню наданої в довгострокове тимчасове користування земельної ділянки в кварталі 36 виділ 9.2 Томашпільського лісництва в первісний стан, зокрема, прибрати розміщені на ній будівлі і споруди та залишки будівельних матеріалів після їх демонтажу (п.2 Угоди).
Крім того, до вимог за негаторним позовом позовна давність не застосовується.
Позиція третьої особи, викладена у наданому поясненні по суті спору, зводиться до підтримання позову із заявлених прокурором підстав та обставин. 
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.
Відповідно до розпорядження Вінницької обласної державної адміністрації від 23.10.2009 №446 "Про надання у довгострокове тимчасове користування лісової ділянки" Приватному сільськогосподарському підприємству "Перемога" (далі - ПСП "Перемога") виділено у довгострокове тимчасове користування терміном на 49 років для культурно-оздоровчих цілей лісову ділянку площею 0,17 га Томашпільського лісництва Державного підприємства "Тульчинське лісомисливське господарство" (на даний час Томашпільського лісництва Тульчинського надлісництва філії "Центральний лісовий офіс" ДП "Ліси України") в межах Височанської сільської ради Томашпільського району (на даний час Височанського старостинського округу Вапнярської селищної територіальної громади) та доручено Державному підприємству "Тульчинське лісомисливське господарство" укласти договір довгострокового тимчасового користування лісовою ділянкою з Приватним сільськогосподарським підприємством "Перемога".
На підставі вказаного розпорядження Вінницьким обласним управлінням лісового та мисливського господарства від 30.10.2009 прийнято наказ № 69 "Про надання у довгострокове тимчасове користування лісової ділянки приватному сільськогосподарському підприємству "Перемога", яким доручено директору Державного підприємства "Тульчинське державне лісомисливське господарство" виділити в установленому порядку у довгострокове тимчасове користування терміном на 49 років ПСП "Перемога" лісову ділянку Томашпільського лісництва у кварталі 36 виділ 9.2 площею 0,17 га в межах Височанської сільської ради Томашпільського району для культурно-оздоровчих цілей та зобов`язано укласти договір довгострокового тимчасового користування лісовою ділянкою з ПСП "Перемога".
Договір зареєстрований у Вінницькому обласному управлінні лісового та мисливського господарства, про що в книзі реєстрації договорів на право тимчасового довгострокового користування лісами вчинено запис від 14.02.2012 №581.
За змістом наказу зобов`язано ПСП "Перемога" дотримуватись встановленого режиму використання земель згідно з договором, виконувати встановлені обмеження (обтяження) в обсязі передбаченому законом і договором.
09.12.2009 між постійним лісокористувачем ДП "Тульчинське лісомисливське господарство" та Приватним сільськогосподарським підприємством "Перемога" укладено договір на право довгострокового тимчасового користування лісами (Договір), відповідно до якого в тимчасове користування виділяється лісова ділянка вкрита лісовою рослинністю загальною площею 0,17 га. Розташована лісова ділянка у кварталі 36 виділі 9.2 Томашпільського лісництва в межах Височанської сільської ради Томашпільського району (картосхема додається).
Згідно наявних у матеріалах справи картографічних матеріалів передана у тимчасове користування відповідачу за Договором лісова ділянка знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером 0523981700:03:000:0002 для ведення лісового господарства і пов`язаних з ним послуг, що знаходиться в постійному користуванні на даний час Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" на підставі Державного акту на право постійного користування землею серія та номер: I-ВН № 003178, виданого 27.12.2001 Височанською сільською Радою народних депутатів). 
Згідно із п. 8 Договору передача лісової ділянки в довгострокове користування здійснюється без вилучення земельної ділянки у постійного лісокористувача, власника лісів.
В силу п. 3 Договору на момент передачі у користування на лісовій ділянці будівлі та споруди відсутні.
Пунктом 6 Договору визначено, що останній укладено на 49 років.
Відповідно до п. 17 Договору лісогосподарські заходи, капітальне будівництво та будь-які роботи не передбачені цим договором тимчасовому лісокористувачу заборонені. 
Згодом між сторонами було укладено Додаткову угоду № 1 до Договору від 09.12.2009 довгострокового тимчасового користування лісами від 02.05.2023 та Додаткову угоду № 2 від 02.05.2023.
Додатковою угодою № 1 було змінено преамбулу Договору та викладено її в іншій редакції у зв`язку з припиненням Державного підприємства "Тульчинське лісомисливське господарство" та створенням правонаступника філії "Тульчинського лісомисливського господарства" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України". Цією ж угодою внесено зміни у п. 19 Договору, зокрема щодо припинення Договору у випадку проведення Стороною 2 будь-якого будівництва, встановлення парканів чи інших споруд лінійного типу без згоди Сторони 1.
09.03.2024 укладено Угоду про розірвання договору на право довгострокового тимчасового користування лісами від 09.12.2009, відповідно до п. 1 якого Сторони дійшли згоди розірвати Договір на право довгострокового тимчасового користування лісами від 09.12.2009.
Згідно із п. 2 Угоди з моменту набрання законної сили цією Угодою Тимчасовий лісокористувач бере на себе зобов`язання протягом 30 (тридцяти) календарних днів виконати роботи по приведенню наданої в довгострокове тимчасове користування земельної ділянки в кварталі 36 виділ 9.2 Томашпільського лісництва в первісний стан, зокрема, прибрати розміщені на ній будівлі і споруди та залишки будівельних матеріалів після їх демонтажу.
Дана Угода набирає чинності з моменту її підписання Сторонами та є невід`ємною частиною Договору на право довгострокового тимчасового користування лісами від 09.12.2009 (п. 5 Угоди).
В ході досудового розслідування кримінального провадження № 42025022310000002 від 17.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, 29.01.2025 проведено огляд лісової ділянки, якою користується ПСП "Перемога" на підставі вищевказаного Договору від 09.12.2009 за участю спеціаліста-землевпорядника Січкар Р.Л. та лісничого Томашпільського лісництва Тульчинського надлісництва філії "Центральний лісовий офіс" ДП "Ліси України" Дунського В.Ю. Під час огляду, зокрема, встановлено, що на території лісової ділянки, яка розташована у кварталі 36 виділ 9.2 (на даний час виділ 12) в межах Височанського старостинського округу Вапнярської селищної територіальної громади (кадастровий номер земельної ділянки 0523981700:03:000:0002, загальною площею 517,8 га) розміщено шість споруд із білої цегли покритих двохскатним хвильовим шифером.
Зокрема на споруді під № 1 наявний напис "Адмінбудівля" (висота 5 м, ширина 5,4 м, довжина 6,83 м, площа 0,0037 га).
Споруда під № 2 (будинок відпочинку) поділена на 5 секцій, на кожній секції наявна нумерація: 1, 2, 3, 4, 5 (висота 4,6 м, ширина 5 м, довжина 20 м, площа 0,0100 га).
Споруда під № 3 (будинок відпочинку) поділена на 3 секції (висота 5 м, ширина 5 м, довжина 12,5 м, площа 0,0062 га).
Споруда під № 4 (будинок відпочинку) поділена на 3 секції (висота 5 м, ширина 5,7 м, довжина 12,5 м, площа 0,0071 га).
Споруда під № 5 (вбиральня) (висота 4,8 м, ширина 2,7 м, довжина 1,95 м, площа 0,0005 га).
Споруда під № 6 (їдальня) складається із цегельної частини та дерев`яної частини загальною площею 0,0183 га.
Відповідно до інформації Державної інспекції архітектури та містобудування України від 21.03.2025 за № 1408/02/13-25 в Реєстрі будівельної діяльності за параметрами пошуку "кадастровий номер: 0523981700:03:000:0002" інформації та документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт та документів, що засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, змін до них, їх скасування чи анулювання не виявлено.
Також за інформацією філії "Центральний лісовий офіс" ДП "Ліси України" № 817/36.2-4-2025 від 22.01.2025 ДП "Тульчинське ЛМГ", правонаступником якого є ДП "Ліси України", не надавалась згода на розміщення будівель та споруд на лісовій ділянці, що надана в довгострокове тимчасове користування ПСП "Перемога".
Сторонами не заперечується, що після розірвання з відповідачем Договору на право довгострокового тимчасового користування лісами від 09.12.2009, на момент подання позову та постановлення рішення на переданій у постійне користування ПСП "Перемога" лісовій ділянці наявні зведені споруди.
За таких обставин, Керівник Тульчинської окружної прокуратури звернувся з відповідним позовом до суду в інтересах держави в особі Вінницької обласної військової адміністрації про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою лісогосподарського призначення шляхом зобов`язання відповідача знести об`єкти самовільного будівництва.
З огляду на встановлені обставини справи, суд враховує таке.
Відповідно до ст. 1 Лісового кодексу України (далі - ЛК України) (у редакції, чинній на час укладення спірного договору) ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місцерозташуванням виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах.
Усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави.
Відповідно до ст. 8 ЛК України у державній власності перебувають усі ліси України, крім лісів, що перебувають у комунальній або приватній власності. Право державної власності на ліси набувається і реалізується державою в особі Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій відповідно до закону.
Згідно із ст. 18 ЛК України об`єктом тимчасового користування можуть бути всі ліси, що перебувають у державній, комунальній або приватній власності. Тимчасове користування лісами може бути: довгостроковим - терміном від одного до п`ятдесяти років і короткостроковим - терміном до одного року. Довгострокове тимчасове користування лісами - засноване на договорі строкове платне використання лісових ділянок, які виділяються для потреб мисливського господарства, культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних, туристичних і освітньо-виховних цілей, проведення науково-дослідних робіт. Довгострокове тимчасове користування лісами державної та комунальної власності здійснюється без вилучення земельних ділянок у постійних користувачів лісами на підставі рішення відповідних органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, прийнятого в межах їх повноважень за погодженням з постійними користувачами лісами та органом виконавчої влади з питань лісового господарства Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства.
Статтею 20 ЛК України передбачено права та обов`язки тимчасових лісокористувачів на умовах довгострокового користування. Зокрема, тимчасові лісокористувачі на умовах довгострокового користування мають право: 1) здійснювати господарську діяльність у лісах з дотриманням умов договору; 2) за погодженням із власниками лісів, постійними лісокористувачами в установленому порядку зводити тимчасові будівлі і споруди, необхідні для ведення господарської діяльності; 3) отримувати продукцію і доходи від її реалізації.
Тимчасові лісокористувачі на умовах довгострокового користування зобов`язані: 1) приступати до використання лісів у строки, встановлені договором; 2) виконувати встановлені обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом та договором; 3) дотримуватися встановленого законодавством режиму використання земель; 4) вести роботи способами, які забезпечують збереження оздоровчих і захисних властивостей лісів, а також створюють сприятливі умови для охорони, захисту і відтворення типових та унікальних природних комплексів і об`єктів, рідкісних і таких, що перебувають під загрозою зникнення, видів тваринного і рослинного світу, сприяти формуванню екологічної мережі; 5) своєчасно вносити плату за використання лісових ресурсів; 6) не порушувати прав інших лісокористувачів.
Законом та договором можуть бути передбачені й інші права та обов`язки тимчасових лісокористувачів на умовах довгострокового користування.
Статтею 22 ЛК України встановлено, що підставами припинення права постійного користування лісами є: використання лісових ресурсів способами, які завдають шкоду навколишньому природному середовищу, не забезпечують збереження оздоровчих, захисних та інших корисних властивостей лісів, негативно впливають на їх стан і відтворення; використання лісової ділянки не за цільовим призначенням.
Вказана норма кореспондується з Правилами використання корисних властивостей лісів, що затверджені наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України за № 502 від 14.08.2012 (надалі "Правила").
Зокрема, пунктом 5.6. Правил визначено, що при використанні корисних властивостей лісів не допускається пошкодження лісових насаджень, рослинного покриву та ґрунтів, засмічення та забруднення виділеної лісової ділянки та прилеглої до неї території.
Пунктом 6.4. Правил передбачено, що спорудження тимчасових будівель і споруд, у тому числі лінійного типу, необхідних для ведення господарської діяльності, здійснюється за погодженням з постійними лісокористувачами (власниками лісів).
Використання корисних властивостей лісів для культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних, туристичних і освітньо-виховних цілей та проведення науково-дослідних робіт здійснюється з урахуванням вимог щодо збереження лісового середовища і природних ландшафтів з додержанням правил архітектурного планування приміських зон і санітарних вимог (ст. 74 Лісового кодексу України).
Згідно із ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
За змістом ст. 391 ЦК України негаторний позов застосовується для захисту від порушень, не пов`язаних із позбавленням володіння, а не для захисту права володіння, яке (право) належить власнику незалежно від вчинених щодо нього порушень (схожі за змістом висновки викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц (пункт 71), від 18.01.2023 у справі № 488/2807/17 (пункти 88, 97, 100), від 15.11.2023 у справі № 918/119/21).
Відповідно до ч. 2 та п. "б" ч. 3 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, крім іншого, шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.
Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку про доведеність обставин порушення ПСП "Перемога" умов Договору, додаткових Угод, вимог ст. ст. 20, 74 Лісового кодексу України та Правил використання корисних властивостей лісів, затверджених наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 14.08.2012 за № 502, за фактом зведення без дозволу постійного землекористувача споруд і будівель на лісовій ділянці, переданій у постійне користування. 
Поряд з цим суд акцентує увагу, що на момент передачі лісової ділянки у користування відповідачу за Договором, відповідні споруди на такій ділянці були відсутні. Такий факт підтверджується змістом Договору та відповідачем не заперечується, оскільки ПСП "Перемога" у відзиві констатує, що споруди було зведено у 2009-2010 роках. 
За змістом ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо: 1) вони побудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети; 2) побудовані без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; побудовані з істотними порушеннями будівельних норм і правил.
Фізичне зайняття особою, за якою не зареєстроване право власності на нерухоме майно, не позбавляє власника фактичного володіння, але створює перешкоди у здійсненні ним права користування своїм майном. Інакше кажучи, зайняття земельної ділянки, зокрема фактичним користувачем, треба розглядати як таке, що не є пов`язаним із позбавленням власника його володіння цією ділянкою. У таких випадках її власник має право вимагати усунення цих перешкод (постанова Великої Палати Верховного Суду від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц (пункти 70-71), зокрема, заявити негаторний позов про демонтаж спорудженого на земельній ділянці об`єкта нерухомого майна.
Згідно із п. 2 Угоди про розірвання договору на право довгострокового тимчасового користування лісами від 09.12.2009 з моменту набрання законної сили цією Угодою відповідач взяв на себе зобов`язання протягом 30 (тридцяти) календарних днів виконати роботи по приведенню наданої в довгострокове тимчасове користування земельної ділянки в кварталі 36 виділ 9.2 Томашпільського лісництва в первісний стан, зокрема, прибрати розміщені на ній будівлі і споруди та залишки будівельних матеріалів після їх демонтажу. Однак відповідного зобов`язання ПСП "Перемога" не виконало, позаяк доказів протилежного матеріали справи не містять.
У частині другій статті 212 ЗК України передбачено, що приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки.
У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 січня 2021 року у справі № 442/302/17 (провадження № 61-20491св19) зазначено, що "задоволення вимоги про усунення перешкод в користуванні земельної ділянки шляхом знесення самочинно побудованого нежитлового приміщення за рахунок особи, яка здійснила таке самочинне будівництво є належним та ефективним способом захисту прав власника (користувача). Застосування вимог про знесення самочинного будівництва виключає застосування інших вимог власника (користувача) земельної ділянки про усунення перешкод у користуванні належною йому земельною ділянкою, в тому числі визнання недійсними договорів про відчуження майна".
Відповідно до статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується.
За змістом статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Статтею 14 ГПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Згідно із положеннями статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ст.ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Судом кожній стороні була надана розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони, в т.ч. подати докази на підтвердження своїх вимог та заперечень, прийняти участь у досліджені доказів, надати пояснення, обґрунтувати перед судом переконливість поданих доказів та позицій по справі, скористатись іншими процесуальними правами.
Як зазначалось вище, суд процесуальним законом позбавлений права на збирання доказів по справі з власної ініціативи, що було б порушенням рівності прав учасників судового процесу.
Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Отже, надавши оцінку наявним у справі доказам на предмет їх належності, допустимості, достовірності, вірогідності, а також із дослідження кожного із них окремо та у сукупності, суд, керуючись своїм внутрішнім переконанням на підставі всебічного, повного, об`єктивного з`ясування обставин справи, приходить до висновку про правомірність та обґрунтованість заявленої прокурором позовної вимоги та про задоволення позову повністю. 
Заява відповідача щодо застосування наслідків спливу позовної давності для пред`явлення відповідної позовної вимоги є безпідставною та відхиляється судом, враховуючи, що на негаторний позов не поширюються вимоги щодо позовної давності, оскільки з таким позовом можна звернутися в будь-який час, поки існують правовідносини та правопорушення (висновок викладений в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 09 серпня 2023 року у справі № 922/1832/19).
Суд також враховує, що прокурором дотримано порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру" при зверненні із позовом в інтересах держави в особі Вінницької обласної військової адміністрації, а обставини бездіяльності компетентного органу є предметом самостійної оцінки суду в кожному випадку звернення прокурора з позовом за конкретних фактичних обставин, про що зазначено у пункті 67 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18.
В силу приписів п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав - покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У зв`язку із задоволенням позову у повному обсязі, витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідача в сумі 3028 грн.
Керуючись ст.ст. 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

1. Позов задовольнити повністю.
2. Усунути перешкоди Вінницькій обласній військовій адміністрації (вул. Соборна, 70, м. Вінниця, 21050, код ЄДРПОУ 20089290) в реалізації права користування та розпорядження земельною ділянкою лісогосподарського призначення з кадастровим номером 0523981700:03:000:0002, шляхом зобов`язання Приватного сільськогосподарського підприємства "Перемога" (вул. Героїв Майдану 44В, с. Високе, Тульчинський район, Вінницька область, 24247, код ЄДРПОУ 02129011) знести за власний рахунок встановлені самовільно збудовані споруди, а саме: споруду під №1 (адмінбудівля площею 0,0037 га), споруду під №2 (будинок відпочинку площею 0,0100 га), споруду під №3 (будинок відпочинку площею 0,0062 га), споруду під №4 (будинок відпочинку площею 0,0071 га), споруду під №5 (вбиральню площею 0,0005 га), споруду під №6 (їдальню площею 0,0183 га), що розташовані в кварталі 36 виділу 12 Томашпільського лісництва Тульчинського надлісництва філії "Центральний лісовий офіс" ДП "Ліси України". 
3. Стягнути з Приватного сільськогосподарського підприємства "Перемога" (вул. Героїв Майдану 44В, с. Високе, Тульчинський район, Вінницька область, 24247, код ЄДРПОУ 02129011) на користь Вінницької обласної прокуратури (вул. Монастирська, 33, м. Вінниця, 21050, код ЄДРПОУ 02909909) 3028 грн - витрат на сплату судового збору.
4. Згідно із приписами ч.1 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
5. Відповідно до положень ч.1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Оскільки в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
6. Примірник повного судового рішення надіслати учасникам справи та Вінницькій обласній прокуратурі до Електронних кабінетів ЄСІТС.

Повне рішення складено 30 січня 2026 р.

Суддя А.А. Тварковський    

віддрук. прим.:
1 - до справи.