ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

26 січня 2026 року	Справа №160/30216/25 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Сліпець Н.Є. 
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

20.10.2025 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - відповідач), в якій просить суд:
- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області ЄДРПОУ 13486010 щодо не перерахунку пенсії за віком ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , шляхом зміни коефіцієнта заробітної плати з 1,82842 на 2,91156 - протиправними;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Донецькій області ЄДРПОУ 13486010 здійснити перерахунок пенсії за віком ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , шляхом зміни коефіцієнта заробітної плати з 1,82842 на 2,91156.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 з 29.04.2001 перебуває на обліку Пенсійного фонду України в Донецької області та отримує пенсію за віком. На виконання постанови Волноваського районного суду Донецької області від 04 січня 2011 року у справі № 2a-5595/10/0506 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Волноваському районі Донецької області, що підтримане рішенням Донецького апеляційного адміністративного суду від 17 травня 2011 року суб`єктом владних повноважень здійснено перерахунок пенсійної виплати позивача. При цьому, одночасно з проведеним перерахунком пенсійної виплати змінено і коефіцієнт заробітної плати з 2,91156 на 1,82842. Вважаючи, що після здійснення перерахунку пенсії, пенсійний орган протиправно знизив коефіцієнт заробітної плати з 2,91156 на 1,82842, позивач звернулася до ГУ ПФУ в Донецькій області із відповідним зверненням від 30.04.2025. Так, пенсійний орган листом від 27.05.2025 №14887-11802/1-02/8-0500/25 повідомив, що пенсію позивача обчислено відповідно до заробітної плати за період з 1.10.1991 по 30.09.1996 та за даними персоніфікованого обліку з 01.07.2000 по 30.06.2010, яка складала 6882,90грн (3764,40грн - показник середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2014 - 2016 роки х 1,82842 - індивідуальний коефіцієнт заробітної плати). 
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.10.2025 відкрито провадження та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами з 06.11.2025, відповідно до ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України. 
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі та витребувано матеріали пенсійної справи позивача. 
06.11.2025 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник заперечує проти задоволення позовних вимог, обґрунтовуючи наступним. ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області з 29.04.2001 та отримує пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV. 11.10.2017 набрав чинності Закон України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій” № 2148-VIII від 03.10.2017, яким передбачено проведення перерахунку пенсій із застосуванням середнього показника заробітної плати в Україні в розмірі 3764,40 (за три попередні роки 2014-2016). За матеріалами електронної пенсійної справи ОСОБА_1 середньомісячна заробітна плата для обчислення пенсії відповідно до статті 40 Закону №1058 з 01.03.2025 складає 16432,38грн (8913,83 - показник середньої заробітної плати, з якої сплачено страхові внески в цілому по Україні за 2014-2016 роки з урахуванням індексації х 1,84347 - індивідуальний коефіцієнт заробітної плати за період з 01.10.1991 по 30.09.1996 та за даними персоніфікованого обліку з 01.07.2000 по 30.06.2010). На думку відповідача, відсутні підстави для перерахунку пенсії ОСОБА_1 шляхом зміни коефіцієнта заробітної плати з 1,82842 на 2,91156, так як це суперечить нормам чинного законодавства.
Відповідно до положень ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Згідно із ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області з 29.04.2001 та отримує пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Відповідно до листа Управління пенсійного фонду України в Волноваському районі Донецької області від 01.11.2010 №4076/П-01-01-03, ОСОБА_1 отримує пенсію за віком з 29.04.2001, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Загальний страховий стаж роботи склав 37 років 11 місяців 4 дні, коефіцієнт стажу — 0,06000. Стаж враховано по 16.11.2002р. Для призначення пенсії була надана довідка про заробітну плату від 28.02.2004р. № 135 за період з жовтня 1991р. по вересень 1996р. Середньомісячний заробіток склав 2704,29 грн, коефіцієнт заробітної плати — 2,91156. 14 серпня 2010р. позивач звернулася до відділу пенсійного забезпечення із заявою про перерахунок пенсії за стажем № 183 від 14.08.2010р. В результаті перерахунку було додано страховий стаж за період з 14.08.2006 по 30.06.2010, загальний страховий стаж склав 41 рік 9 місяців 23 дні, коефіцієнт стажу — 0,41750. Заява на перерахунок пенсії за заробітною платою позивачем не подавалася, тому перерахунок пенсії за заробітком не проводився.
Листом ГУ ПФУ в Донецькій області від 16.01.2019 №ПА-8861293 позивачу роз`яснено зменшення коефіцієнту заробітної плати та повідомлено, що відповідно до постанови Донецького апеляційного адміністративного суду №2a-5595/10/0506 від 17.05.2011 та постанови Волноваського районного суду Донецької області №2-a-5595/10/ від 04.01.2011 року було здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2009 рік. До перерахунку пенсії за рішенням суду середньомісячний заробіток було обчислено із заробітної плати за період з 01.10.1991 по 30.09.1996. Коефіцієнт заробітної плати склав 2.91156, а розмір середньомісячного заробітку - 2704,29 грн (середній заробіток в Україні за 2006 рік 928,81 грн х 2,91156). В результаті проведеного перерахунку середньомісячний заробіток було обчислено із заробітної плати за період з 01.10.1991 по 30.09.1996 та даних персоніфікованого обліку з 01.07.2000 по 30.06.2010. При цьому, коефіцієнт заробітної плати склав 1,82842, а розмір середньомісячного заробітку 3017,68 грн (середній заробіток в Україні за 2009 рік 1650,43 грн х 1,82842).
Як вбачається з матеріалів відзиву та пояснень, наданих у відповідь на звернення позивача від 27.05.2025 ГУ ПФУ в Донецькій області в листі від 27.05.2025 №14887-11802/П-02/8-0500/25, з 01.04.2018 та з 01.04.2020 в автоматичному режимі позивачу проводились перерахунки пенсії відповідно до частини 4 статті 42 Закону №1058 з урахуванням страхового стажу за період роботи з 01.10.2014 по 31.12.2014 та за період з 01.04.2019 по 30.04.2019; з 01.10.2019 по 31.10.2019 відповідно. Страховий стаж складає 46 років 2 місяці 13 днів. Коефіцієнт страхового стажу - 0,46167. Середньомісячна заробітна плата для обчислення пенсії відповідно до статті 40 Закону №1058 з 01.03.2025 складає 16432,38грн (8913,83 показник середньої заробітної плати, з якої сплачено страхові внески в цілому по Україні за 2014-2016 роки з урахуванням індексації х 1,84347 індивідуальний коефіцієнт заробітної плати за період з 01.10.1991 по 30.09.1996 та за даними персоніфікованого обліку з 01.07.2000 по 30.06.2010).
Вважаючи, що відповідач протиправно знизив індивідуальний коефіцієнт заробітної плати з 2,91156 до 1,84347, з метою захисту своїх прав та законних інтересів, позивач звернулася до суду із цією позовною заявою. 
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних приватних закладів для догляду непрацездатними.
з 01.01.2004 року принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (надалі Закон №1058-IV).
Відповідно до ч.1 ст.8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.
Положеннями частини першої статті 9 Закону № 1058-IV встановлено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Частиною 1 статті 24 Закону №1058-ІV встановлено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (частина 2 статті 24 Закону №1058-ІV).
Відповідно до ст. 25 Закону №1058-IV коефіцієнт страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії визначається із заокругленням до п`яти знаків після коми за формулою: Кс = (См х Вс) / (100 % х 12), де: Кс коефіцієнт страхового стажу; См сума місяців страхового стажу; Вс визначена відповідно до цього Закону величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках). За період участі в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1%.
Коефіцієнт страхового стажу з урахуванням періодів до набрання чинності цим Законом не може перевищувати 0,75, а з урахуванням страхового стажу, передбаченого абзацом десятим частини третьої статті 24 цього Закону, - 0,85.
Згідно з ч.1 ст. 27 Закону №1058-IV розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп х Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.
Частиною 1 статті 40 Закону № 1058-IV передбачено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.
Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.
Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.
Частиною другою статті 40 Закону № 1058-IV визначено, що заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки; Ск сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn ); К страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.
Коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи за кожний місяць страхового стажу, який враховується при обчисленні пенсії, визначається за формулою: Кз = Зв : Зс, де: Кз коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи; Зв сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу); Зс середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу), а в разі одноразової сплати єдиного внеску відповідно до частини п`ятої статті 10 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» за місяць, в якому укладено договір про добровільну участь.
Таким чином, розмір заробітної плати (доходу) є прямо пропорційним розміру коефіцієнту заробітної плати (доходу) застрахованої особи. Тобто, чим більший коефіцієнт заробітної плати, тим більший розмір пенсії за віком отримує застрахована особа.
Відповідно до ч.4 ст.42 Закону №1058-ІV, у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.
За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.
Органи Пенсійного фонду щороку з 1 квітня без додаткового звернення особи проводять перерахунок пенсії тим особам, які на 1 березня року, в якому здійснюється перерахунок, набули право на проведення перерахунку, передбаченого абзацами першим - третім цієї частини, на найбільш вигідних умовах. Порядок такого перерахунку пенсії встановлюється правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.
Згідно п.3 «Порядку проведення перерахунку пенсії без додаткового звернення особи відповідно до частини четвертої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління ПФУ від 18.05.2018 року №10-1, перерахунок пенсії проводиться пенсіонеру, який після призначення (перерахунку) пенсії:
1) продовжував працювати та має не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої (якого) призначено (попередньо перераховано) пенсію або із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону, за даними реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії;
2) продовжував працювати і має менш як 24 місяці страхового стажу. Перерахунок пенсії проводиться не раніше ніж через два роки з дня звернення за призначенням (попереднім перерахунком) пенсії.
Перерахунок проводиться з урахуванням страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) та із заробітної плати (доходу), з якої (якого) призначено (попередньо перераховано) пенсію.
З матеріалів справи вбачається, що розмір пенсії позивача обчислено виходячи із здійснених з 01.04.2018 та з 01.04.2020 в автоматичному режимі перерахунків пенсії з урахуванням страхового стажу за період роботи з 01.10.2014 по 31.12.2014 та за період з 01.04.2019 по 30.04.2019; з 01.10.2019 по 31.10.2019 відповідно. Страховий стаж складає 46 років 2 місяці 13 днів. Коефіцієнт страхового стажу - 0,46167. Середньомісячна заробітна плата для обчислення пенсії відповідно до статті 40 Закону №1058 з 01.03.2025 складає 16432,38грн (8913,83 показник середньої заробітної плати, з якої сплачено страхові внески в цілому по Україні за 2014-2016 роки з урахуванням індексації х 1,84347 індивідуальний коефіцієнт заробітної плати за період з 01.10.1991 по 30.09.1996 та за даними персоніфікованого обліку з 01.07.2000 по 30.06.2010).
Суд зауважує, що оскільки матеріалами справи не підтверджено здійснення попереднього перерахунку пенсії із зміненим розміром заробітної плати (доходу), то такий перерахунок мав здійснюватися виходячи з заробітної плати (доходу), з якої (якого) призначено пенсію.
Таким чином, перерахунок пенсії позивача мав бути здійснений із урахуванням заробітної плати за період роботи з 01.10.1991 по 30.09.1996 та з розрахунку коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи 2,91156, які були враховані при призначенні у 2001 році пенсії позивачеві.
Отже суд дійшов висновку, що відповідач протиправно здійснив зменшення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи з 2,91156 на 1,84347.
Частиною першою статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. 
Згідно частини другої статті 5 КАС України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. 
Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. 
Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам. 
Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. 
У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. 
Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. 
Так суд для найбільш ефективного захисту порушеного права особи може вийти за межі позовних вимог. Виходячи зі змісту позовних вимог та доказів, наявних в матеріалах справи суд доходить висновку, що належним способом відновлення порушеного права позивача буде визнання дії Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області при перерахунку пенсії за віком ОСОБА_1 , які полягають у зменшенні коефіцієнта заробітної плати з 1,82842 на 2,91156, протиправними, та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити перерахунок пенсії за віком ОСОБА_1 , встановивши коефіцієнт заробітної плати у розмірі 2,91156 замість 1,82842, починаючи з 27.05.2025, з урахуванням раніше виплачених сум та висновків суду, викладених у цьому рішенні.
За приписами частини другої ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини першої ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а за змістом ст. 90 цього Кодексу суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Оцінуючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, а також обставини, встановлені у ході судового розгляду справи, суд доходить висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Згідно ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд виходить із того, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову в розмірі 1211,20 грн , що документально підтверджується квитанцією № 1 від 20.10.2025.
Отже, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок) підлягає стягненню на користь позивача.
Відповідно до ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Згідно із ч. 5 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст. ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132,139,193,241-246, 250, 251,257-262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84100, Донецька область, м.Слов`янськ, вул. Генерала Батюка, 8, код ЄДРПОУ 13486010) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області при перерахунку пенсії за віком ОСОБА_1 , які полягають у зменшенні коефіцієнта заробітної плати з 1,82842 на 2,91156.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити перерахунок пенсії за віком ОСОБА_1 , встановивши коефіцієнт заробітної плати у розмірі 2,91156 замість 1,82842, починаючи з 27.05.2025, з урахуванням раніше виплачених сум та висновків суду, викладених у цьому рішенні.
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84100, Донецька область, м.Слов`янськ, вул. Генерала Батюка, 8, код ЄДРПОУ 13486010) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір у сумі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок).
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.Є. Сліпець